164 
Ew. Ährling. 
”Flora DarleJcarlica” skedde egentligen för att visa ut- 
ländingarne, lielst engelsmännen, att det vigtigaste i ”Iter 
DaleJcarlicum” är oss kändt. Der har ock den gissning 
vågats, att Scheringsson erhållit dessa handskrifter från 
Reuterholmska huset. Baron N. Reuterholm var stor sam¬ 
lare af handskrifter, hvilka antagligen förvarades på St. 
Ekeby i Rytterns socken i Westmanland. Med Linnæus 
följde år 1734 tvenne af Baron Reuterholms söner, hvaraf 
Gustaf, den tredje i ordningen sedan emottog fädernegod¬ 
set Stora Ekeby. Dennes enda dotter blef gift, men 
sedan skiljd ifrån Baron B. M. Stackelberg och dog i 
Westerås 1847. Nära till hands ligger väl derföre den 
förmodan, att Scheringsson på denna väg erhållit dem, 
då han väl erkändes för en skicklig Eloqu. & Poeseos 
Lector, men aldrig omtalas såsom naturforskare. Om en 
af dessa sex handskrifter, äfven de af Linnæi egen hand, 
med titel ”Genera Morborum” skulle väl ock, då den icke 
bär något årtal, kunna gissas, att den kommit till We¬ 
sterås genom en af Linnés lärjungar Prov. Läk. i West- 
manlans län Birger Martin Hall, om hvilken se Prof. E. 
Fries Bot. Utf. T. III p. 68 och Bot. Not. för år 1868 p. 6. 
Befintligheten i K. Univ. i Upsala Bibi. af ”Egenhändiga 
Anteckningar af Carl Linnæus om sig sjelf”, under hvil¬ 
ken titel hans till stor del egenhändiga sjelfbiografi utgafs 
år 1823 af Prof. Ad. Aezelius äfvensom af ”Nemesis divina ”, 
är nogsamt känd. Sättet hvarpå de förvärfvades framgår 
med afseende på den förra af Ad. Afzelii uppgift i inled¬ 
ningen p. XI och för den senare af Hr Prof. E. Fries 
inbjudningsskrift till Phil. Dr. Prom. år 1848 samt af Bot. 
Utfl. T. II, Stockholm 1852, p. 302. — Utredningsmannen 
i den yngre Linnés dödsbo Prof. J. G. Acrel synes hafva 
undantagit båda. 
Då Archiater Per v. Afzelius, äfven en af Linnæi 
lärjungar och gift med en dotter till dennes medbroder i 
Med. Fac. Prof. J. Sidrén, dog år 1853 d. 2 dec. hade 
han till Univ. Bibi. donerat en del böcker och handskrif- 
