176 
A. r. Winslow. 
S. repens fusca eller en incubacea. Vid de flesta tillfällen 
liar jag också varit i stånd att ur de omgifvande stånden 
kunna bestämma de former, som gifvit upphof till hybriden. 
Om såväl denna hybrida art, som också om några 
andra, i andra länders flor or åtskilda men i vår, så vidt 
jag vet, ännu ej kända hybrider, skall jag närmare yttra 
mig, sedan jag med några ord vidrört ofvanstående fyra 
arter. 
Salix aurita L. Såsom jag ofvan nämnt, uppträder 
denna art i trakten i ett synnerligen stort antal skiftande 
former, bildande tydliga öfvergångar till både S. cinerea 
och S. caprea (samt S. plicata), så att man ofta stannar 
i tvekan, hvart hvar och en skall hänföras. Af de tre 
grupperna, S. aur. nemorosa , S. aur. uliginosa , och S. aur. 
minor , äro de två senare de mest intressanta. Att gifva 
en fullständig beskrifning på alla former, hvarunder arten 
uppträder, skulle göra denne uppsats för vidlyftig. Möj¬ 
ligtvis kommer framtiden att lem na en sådan. Blott ett 
par former, vill jag omnämna från Lagklarebäck, en (af 
gruppen minor) med halftumlånga, utdraget ovala blad med 
röda nerver (forma pulcherrima) och små eller inga stip- 
ler; en (af uliginosa gruppen) med omvändt äggrunda 
blad med likaledes starkt röda nerver; och en (af samma 
grupp) med mörkt violetta blad. Huruvida denna märk¬ 
värdiga färgskiftning är konstant eller icke, skola kom¬ 
mande undersökningar närmare belysa. Af minor-gruppen 
har jag funnit exemplar (synnerligen på öarne), som till 
storlek endast varit några tum (alldeles som repens) och 
till bladform varit förvillande lika S. plicata. Endast ge¬ 
nom de små, njurformiga stiplerna hafva sådana exemplar 
skilj t sig från denna hybrid. — Utmärkande för arten äro : 
de glatta grenarne, de på undra sidan upphöjdt nerviga 
bladen och en viss styfhet hos dessa; allt annat är för¬ 
änderligt; ja äfven det såsom typiskt för densamma nämda 
kan variera. Stiplerna äro än njurformiga och stora, än 
ytterst små, stundom felande. Hos en mängd af uliginosa- 
