178 
A. P. Winslow. 
fusca Sm., S. incubacea L. och S. arenaria ('argentea ) Sm. 
äro alla representerade i flerfaldiga former. 
Hybrider. 
Såsom en i biologiskt hänseende för hybriderna be¬ 
tecknande omständighet må jag anföra, att de aldrig (inom 
denna trakt) förekomma i mängd tillsammans, utan endast 
i enstaka exemplar, så att, fastän somliga icke äro säll¬ 
synta utan tvärtom ej svåra att påträffa, man helt säkert 
skulle kunna på siffran uppgifva antalet af i trakten fö¬ 
rekommande. Man finner ett exemplar, ofta omgifvet af 
stamföräldrarne ; och dermed slut. Såsom en annan egen¬ 
het vill jag anföra, att det är endast lion-exemplar, som 
förekomma. Af det betydliga antal stånd af S. plicata, 
som jag funnit, har icke ett enda befunnits vara han- 
exemplar. Endast den nedanför nämda Salix Heicharti 
tyckes göra ett undantag från denna regel. 
I benägenheten och förmågan att hybridisera har 
man att söka en af de kraftigaste faktorerna till de tal¬ 
rika former, hvari vissa slägten uppträda; och detta isyn¬ 
nerhet då de arter, hvilka visa sig mest lämpade härför 
(t. ex. S. aurita och S. repens), äro sjelfva i hög grad 
varierande. Af de till något öfver ett tjugotal uppgående 
stånd af S. plicata, som jag påträffat, har det ena icke 
varit det andra fullkomligt likt, Till mångfalden af for¬ 
mer bidrager vidare den omständighet, att de primära 
hybriderna i sin ordning hybridisera med någon af huf- 
vudarterna (eller möjligen någon ny, tredje). Häraf upp¬ 
stå sekundära hybrider, former, som, för att hålla mig 
till sist nämda, livarken äro S. aurita , S. repens eller 8. 
plicata , utan en ny med dragning (accedens) till någon 
af de tre nämda. Att detta är fallet — till hvilket om¬ 
fång denna förklaringsgrund skall och får användas, vill 
jag för tillfället ej närmare bestämma — hade jag i som¬ 
ras tillfälle att göra en upplysande iakttagelse. På ett 
ställe påträffades en rik samling af åtskilliga former ur 
ifrågavarande grupp. Här växte nu ett par stånd af en 
