7 
Om några könsförhållanden ock därmed i sam¬ 
manhang stående modifikationer i blommans 
bygnad hos en del Syngenesister. 
Af Ernst Ljungström. 
Cirsium arvense (L.) Scot, liar förut varit känd som gy- 
nodioik, hvarmed menas att somliga stånd hafva alla blom¬ 
morna tvåkönade under det att hos andra blott honblommor 
finnas. Honblommorna äro mindre än de tvåkönade. Denna 
olikhet beror ej på pipens längd (som hos båda formerna är 
omkr. 8 m.m.) utan på det till basen flikade brämets 
(omkr. 3 och 5 m.m. resp.). Flikarne äro hos honformen 
smalare och mer upprättstående men hos den tvåkönade 
formen bredare och utböjda. Härigenom blifva de två¬ 
könade ståndens blomkorgar (de enda i hvilka pollen pro¬ 
duceras) större än de honligas och locka i första hand 
insekterna, hvarjämte de tack vare en något ljusare färg¬ 
ton (ljus-lila) äfvenledes äro mer i ögonen fallande. 
Ståndarne hos honformen äro sterila, föga utvecklade 
(knapparnes längd 1 m.m. mot 3—3 V a hos $ f.), ej nå¬ 
ende till, än mindre öfver kronflikarnes spetsar, skrumpna 
och brunfärgade. Pistillen är hos båda formerna nära 
lika utbildad, dock äro måhända dess ”sophår” något litet 
kortare och glesare hos honformen. 
Att C. arvense förekommer i dessa båda former har ju 
förut observerats (ehuru ej mig veterligen någon beskrif- 
ning på dem lemnats) samt har t. o. m. ibland i floror 
lagts till grund för artens skiljande från slägtets öfriga 
(ex. Fiek, Flora v. Schlesien). Denna art är imellertid 
ingalunda så allena stående härutinnan. Jag har funnit 
att åtminstone en annan art nämligen 
Cirsium acaule (L.) All. förekommer i två alldeles 
motsvarande former. Bland en mängd exemplar, som 
jag iakttog vid Näsbyholm, utmärkte sig en del genom 
något mindre blomkorgar samt därtill en obetydligt dunk¬ 
lare färgton hos blommorna. Vid närmare påseende be- 
