1855 (enl. Flora, 1856, s. 367); Irmisch Bot. Zeit. 1857, 
.s. 455 *). 
Violaceae: Viola silvatica Fr (”V. sylvestris Lam. 1 ’), 
Wydler, Flora, 1850, s. 338 och Flora 1859, s. 310. — 
V. silvat. ß Biviniana (Reich.) [”V. Riviniana Reich.”] och 
V. canina L. v. nemoralis (Jord.) [”V. nemoralis Jord.”] 
Jordan 1. c.; Irmisch 1. c., s. 454. — V. elatior Fr., enl. 
benäget enskildt meddelande af professor E. Warming. 
Resedaceæ: Beseda lutea L., Schimper 1. c. 
Eumariaceæ: Corydalis cava L., Irmisch Abhandl. d. 
Naturf. Ges. zu Halle, 6 Band, 3 och 4 Heft. 1862, s. 
250 (hypokot.). — ? Corydalis nobilis (Jacq.), Irmisch 1. 
c., s. 268. — Dicentra spectabilis (L.) Irmisch 1. c.. s. 286. 
Cruciferae: Älliaria officinalis Andrz., Wydler Flora 
1856, s , 35, och Warming Botan, tidskr. 3:dje ræk. 2 Bind 
1877, s. 56. (hypokotyla och radikala skott). — Arabis 
coerulea Hke, Wydler Flora 1859, s. 229.— Arabis petraea 
Lam. och A. Turrita L., Reichardt 1. c., s. 242. — Brassica 
.Napus L. X campestris L. Caspary 1. c., s. 110 (s. nom. 
B. Napus L.), och S. Lund Meddel, fra den botan. Foren, 
i Kjöbenhavn 1883, s. 5.— Cardamine r esedifolia L., Wyd¬ 
ler 1. c., s. 229. — Lepidium latifolium L.,Dodonæus Stripium 
historiæ pemptades sex, 1583, s. 703 **) — Nasturtium Ar- 
*) Då Jordan sager a tt rotskott förekomma blott lios unga 
individ och Irmisch omtalar rotskott hos den äldre växten såsom 
sällsynta, må här nämnas, att Föredr. hos treåriga odlade exemplar 
iakttagit rätt riklig rotskottsbildning. 
**) Den enda underrättelsen om rotskott hos Lepidium latifo¬ 
lium är så vidt, Föredr. kunnat finna, den som för jemt 300 år sedan 
lemnades af R, DODONÆUS (I. c.). I beskrifningen öfver växten, 
hvilken han benämner Lepidium Plinianum, heter det: ”Radix albida, 
serpit et non nullibi progerminans stirpem multiplicat velut Rha- 
phanidis magnæ” (= Nasturtium Armoracia). Att Dodonæi uppgift 
är riktig har Föredr. varit i tillfälle att vid odling af växten kontrollera. 
Första årets planta skickar rakt ned i marken en lång och kraftig 
hufvudrot. Från den öfre delen af denna utsändas några starka bi¬ 
rötter (förökningsrötter), hvilka växa, ej snedt nedåt såsom ölriga 
(svaga) birötter, utan parallelt med jordytan, ett par tum under 
denna. Då en sådan rot nått en längd af ungefär en half fot, böjer 
den sig temligen hastigt nedåt och tillväxer kraftigt i den nu in- 
