53 
torde väl vara, delvis åtminstone, anledningen till, att man 
så godt som glömt bort Meyens anförande eller åtminstone 
ej dragit den fördel deraf som derur verkligen kan dragas 
för att nu ej nämna, att inräknandet af rothåren bland ex¬ 
emplen på strömning i sin mån vidgar satsen om allmänna 
förekomsten af detta fenomen inom växtriket. 
Under de försök, som jag för en tid tillbaka gjorde 
med rothåren för utrönande af andra fysiologiska egen- 
domliglieter hos desamma, fästes min uppmärksamhet vid 
meromnämnda omständigheter. Jag fann fullt konstate- 
radt hvad Meyen redan uppgifvit. Mina undersökningar 
för bestämmandet af allmängiltigheten af strömning hos 
fanerogamernas rothår, som jag med anledning häraf före¬ 
tog, omfattade representanter från 65 olika och vidt skilda 
familjer. 
Frön af de för undersökning afsedda arterna utla- 
des till groning i såväl jord som sugpapper. De fram¬ 
växta plantorna utvaldes för undersökning, när håren på 
rötterna väl och tydligt utvuxit. Plantorna användes, i 
fall så var möjligt, ostyckade och i allmänhet undveks, så 
vidt ske kunde, hvarje lädering af försöksmaterialet» 
Vanligt vattenledningsvatten användes såsom medium vid 
inläggningen. Härvid iakttogs likväl alltid den försig- 
heten, att temperaturen såväl i vattnet som vid groningen 
ej var för låg. Temperaturen låg ungefär vid 18—20° 
C. När vattnet var för kallt afbjelptes denna olägen¬ 
het medelst vattnets uppvärmning strax före undersök¬ 
ningen. Ofta visade sig ej strax någon benägenhet 
hos plasman att röra sig, men efter en kortare eller 
längre tid, allteftersom håren lättare eller mindre lätt 
apterade sig för de nya yttre förhållanden, inträdde en 
strömning, som alltjemt var en rotationsströmning. 
Redan hos de jngste håren visade den sig och 
började samtidigt med tillkomsten af cellsaft och fort¬ 
gick så länge det var möjligt att markera en rörelse 
i protoplasman d. v. s. så länge iakttagbara korn i 
plasman förefunnos. Några bestämda reglor för ström- 
