87 
Uti ingen enda kunde någon kärna upptäckas, ehuru for¬ 
men af skalet var väl bibehållen. Sannolikt har denna 
växt, efter införandet af dämp-not, som der ungefär för 
30 år sedan kom i bruk, blifvit alldeles utrotad.” Det 
torde böra anmärkas, att Pontin sedermera *) förskaffade 
sig lefvande exemplar af Trap a från botaniska trädgården 
i Köpenhamn, hvilka han utplanterade i trädgårdskana- 
len vid Vegeholm i Skåne; i Göta kanal vid Motala i en 
bassin nära Platens graf; samt i en igeldam vid assessor 
Cöstekh egendom på Kungsholmen i Stockholm. Om ut¬ 
gången af dessa försök har jag icke funnit någon upp- 
gift. 
De lokaler, som i Hartmans Flora 2:dra och följande 
upplagor uppräknas, äro Svansö i Vg. ; HökesjÖn i Lemn- 
hults socken; Sulegångssjön, Fagersjön, Almten, Hemsjön, 
Bosjön, Jalsjön hvarefter tillfogas ”m. fl.” Af dessa se¬ 
nare har jag på topografiska kårens rek. kartor i skalan 
1: 50000 lyckats återfinna alla med undantag af Jalsjön, 
och hvarifrån Hartman fått uppgiften om denna har jag 
mig icke bekant. Af de öfriga äro Sulegångssjön och 
Hemsjön en och samma (byn Sulegång ligger vid Hem¬ 
sjön), och i samband med denna sjö ligga äfven Bosjön, 
Fager sjön och Almten. Rätteligen äro dessa föga ansen¬ 
liga utvidgningar af ett och samma vattendrag, som stry¬ 
ker genom dem alla. Hemsjön (Sulegångs-sjön) är den 
öfversta, och denna är också den enda, i hvilken någon 
botanist sett växten lefvande; i de andra äro endast 
funna nötter, hvilka sålunda mycket väl kunna vara från 
Hem sjön ditsvämmadé. Men äfven om Trapa vuxit i 
samtliga dessa sjöar, måste man i alla händelser betrakta 
förekomsten såsom en enda fyndort (afståndet från Hem¬ 
sjön till Älmten, den längst aflägsna, är icke fullt 4000 
meter), lika väl som om den vuxit i en och samma sjö. 
Hvad Jalsjön angår, har jag icke kunnat få någon upp- 
') Svenska Trädgårdsföreningens årsskrift 1836 och 1837 s.. 
87 — 91 samt Wikströms årsberättelse för 1836, s., 478. 
