88 
lysning derom i Misterhults socken, men lemnas denna 
tills vidare åsido, är Trapa sålunda endast känd från 
tvenne ställen i Småland, nemligen Hökesjön i Lemnhults 
socken (uppgiften tål nog bekräftelse) samt Sulegångs- 
sjöarne, såsom de öfriga med ett gemensamt namn skulle 
kunna kallas. 
Samma år (1871) som Trapa återfanns lefvande i 
Sverige i sjön Immeln i Skåne, träffades fossila frukter 
deraf af mig i torf vid Näsbyholmssjön *). 1873 beskref 
F. Areschoug 2 ) den lefvande skånska växten utförligt och 
ådagalade, att den tillhörde en egen varietet conocarpa , 
hufvudsakligen utmärkt derigenom, att större delen af 
frukten sitter inom blomman; de subfossila frukterna vid 
Näsbyholm höra deremot till hufvudformen. Han påvi¬ 
sade, att var. conocarpa sannolikt är med den småländska 
formen identisk. Beklagligen känner man dock ej med sä¬ 
kerhet några utbildade frukter från Småland. Areschoug 
antager, att ett par i Upsala botaniska museum befintliga 
skulle kunna härröra derifrån, men om så ock är fallet, kunna 
de omöjligen, såsom Areschoug förmodar, hafva legat 
länge på sjöbottnen, enär det ”saftiga ytterlaget ännu 
delvis är qvarsittande.” Ty enligt Jäggi 3 ) förlora de i 
vatten liggande frukterna redan under törsta vintern det 
mjuka omhöljet. För öfrigt synas dessa båda frukter ej 
särdeles mycket afvika från formen hos dem, hvilka af 
Maout och Decaisne afbildas i Traité de botanique, hvar- 
för det ej är omöjligt, att de kunna härröra från Frank¬ 
rike. Aro de verkligen från Småland, så var den små¬ 
ländska formen ej fullt öfverensstämmande med den skån- 
s ka. 
Areschoug antager, att var. conocarpa är en dege¬ 
nererad afkomling af hufvudformen och påpekar, att denna 
*) Bot. Notiser 1871 sid. 134 — 35. 
l ) Öfversigt af Vet. Akad. Förli. N:o 1 samt Journal of Botany. 
:i ) Die Wassernus , Trapa natansL. und der Tribulus der Alten , 
Zürich, 1883. S. 5, noten. 
