93 
för sig. För öfrigt syaes mig växtens dunkelgröna och 
i pressadt tillstånd svarta färg anmärkningsvärd, likasom 
ock dess märkliga skörhet, den sista dock kanske bero¬ 
ende af det kalla vattnet, hvari den växte. 
4. Herr O, Juel: Om rötternas hudväfnad 1 ). 
5. Herr T. B. Wittrock: Om S phacelaria cirr- 
hosa (Roth) Ag. ß aegagropila Ag. 
Denna lika egendomliga som sällsynta alg anträf¬ 
fade jag förliden sommar på östra kusten af Gotland vid 
Sandhamn i Östergarns socken. Lokalen utgöres af en 
mot söder öppen, grund vik med långsluttande, fin sand¬ 
botten. Af en stark sydlig vind hade en del exemplar 
kastats upp på stranden, under det talrika andra rulla¬ 
des omkring af vågorna i vattenbrynet. Bland ifråga¬ 
varande polymorfa algarts varieteter är denna den utan 
jemförelse mest intressanta. Den är — såvidt jag kän¬ 
ner — ensam i sitt slag inom de bruna algernas hela 
grupp. Endast bland de gröna algerna finner man for¬ 
mer med likartadt lefnadssätt och motsvarande byggnad. 
Det af C. A. Agardh gifna varietetsnamnet är så valdt, 
att det just hänvisar på dessa, nemligen de Cladophorer , 
som bilda underslägtet Aegagropila. . Sphacelaria cirrhosa 
ß aegagropila har sitt motstycke i t. ex. Cladophora (Æga- 
gr opila) Sauteri (N. v. Es.) Kiitz. Den utgöres af klot¬ 
runda bollar, hvilka ej äro vidfästade, utan kunna rulla 
fritt omkring vid vattnets rörelser. Dessa bollar, som 
kafva en diameter af 1—4 cm. äro af en ganska fast, 
nästan filtartad konsistens och bildas af en otalig mängd, 
mer eller mindre radierande trådar, hvilka med sina tal¬ 
rika grenar äro liksom sammanväfda med hvarandra. 
Vid en genomskärning af ett större sådant klot finner 
man detsamma biidadt af två till tre, stundom mycket 
C 1 Afhandlingeu härom kommer att under titel ”Beiträge zur 
Kenntniss der Hautgewebe der Wurzeln” intagas bland ”Meddelanden 
från Stockholms Högskola” uti ”Bihang till Kgl. ; Vetenskaps-Aka¬ 
demiens Förhandlingar, 1884.” 
