94 
tydliga koncentriska lager, hvart och ett af 4—5 mm. 
tjocklek. Dessa lager motsvara sannolikt den tillväxt, 
som egt rum under loppet af ett år, och äro sålunda att 
anse som ett slags årsringar. Nästan alla de undersökta 
exemplaren — äfven sådana af blott 1 cm. diameter — 
egde i midten en mindre eller större ihålighet. Något 
centralt beläget sandkorn eller mindre sten, som kunde 
hafva tjenat som fästjounkt för växten i dess tidigaste 
ungdom, stod ej att upptäcka 1 ). Epifytiska på Sphacelaria- 
trådarne förekommo dels diatomacéen Epithemia turgida 
Ehr. var. Westermani Ehr. (denna i stor mängd), och 
dels en klorofyllofycé, som synes vara identisk med 
Cladophora nuda Harv. 2 ). De ifrågavarande bollarne bil¬ 
das sålunda, strängt taget, ej af en algart, utan af tre; 
men den ena af dessa, nemligen Sph. cirrh. ß agagropila 
bidrager med den ojemförligt största massan och bestäm¬ 
mer ensam det helas form. — Ifrågavarande alg synes 
vara i hög grad sällsynt. I Sverige är den ej tagen af 
någon algolog, allt sedan dess upptäckare, C. A. Ahardh 
fann den i Skåne vid Skanör 3 ) (lokalen af samma natur 
som den vid Sandhamn). Huruvida den är funnen i nå¬ 
got annat land än Sverige, tilltror jag mig ej att med 
bestämdhet afgöra. Den omnämnes visserligen i en del 
algfloror, t. ex. Kützings Species Algarum, såsom före¬ 
kommande flerstädes; men de mycket knapphändiga be- 
skrifningarna som i dem meddelas synas tyda på, att 
författarne ej kändt den verkliga Sph. cirrhosa ß cega- 
*) Hos vissa klotformiga Cladophora-former, t. ex. Cl. (Æg.) 
Martensii Men. var. armeniaca Wittr., finner man nästan alltid dy¬ 
lika fästa kroppar i klotens midt. Se Wittrock & Nordstedt 
Algæ aquæ dulcis exsiccatæ, Fase. 3, n.-o 111. 
2 ) Sannolikt är denna alg blott en dvärgvarietet af Cladophora 
rupestris L. 
3 ) Den uti J. E. Areschougs Phyceæ Scandin. Marin. sid. 166 
omnämda Sphacelaria-form, som M. v. Düben funnit uppkastad på 
stranden vid Falsterbo (helt nära den Agardhska lokalen), hörer 
dock sannolikt äfven hit. 
