95 
gropila, utan med detta namn betecknat endast lösryckta, 
tätare tofsar af Sph. cirrhosa /. typica, sådan den all¬ 
mänt förekommer på Halidrys siliquosa (L.). Äfven den 
af C. A. Agardh i Species Algarum II, sid. 28, lemnade 
diagnosen är så knapphändig, att någon säker identifie¬ 
ring med stod ensamt af denna ej är möjlig ! ). Endast 
genom välvilligt tillmötesgående af professor J. G. Agardh, 
som stäldt till mitt förfogande ett stycke af ett original¬ 
exemplar ur C. A. Agardhs efterlemnade algsamling, har 
denna identifiering låtit sig göra. Nämnas må, att äfven 
hos det Agardhska originalexemplaret voro Sphacelaria- 
trådarne rikligt beklädda med en form af samma Diato- 
macé-art, som förekom i så stor mängd på de gotländska 
exemplaren. 
De två lokaler, från hvilka Sphacelaria cirrliosa ß 
cegagropila hittills är med säkerhet känd, äro, såsom 
ofvan angifvits, båda öppna kuststräckor med bottnen 
bildad uteslutande af fin sand. Växten är påtagligen 
också att anse som en speciel tillpassningsform till de 
egendomliga förhållanden, under hvilka den här lefver. 
Då den ej kunnat finna en fast vidfästningspunkt, utan 
ständigt varit utsatt för att rullas omkring af vågorna, 
har den antagit klotform och under kringrullningen vant 
sig vid att tillväxa allsidigt i klotets periferi, i stället 
för, — såsom eljest sker, — väsentligen blott i en riktning. 
Bland alla våra högre hafsalger 2 ) står den i detta af- 
seende ensam; ingen annan högre alg har egt plasticitet 
nog att som denna kunna lämpa sig efter de för alg- 
lifvets utveckling påtagligen så ogynnsamma förhållanden, 
som de, som råda på dylika lokaler. 
*) Den derstädes citerade afbildningen (Flor. Danic. tab. 1486, 
fig. 2) är derjemte vilseledande; den framställer tydligen intet annat 
än en från Halidrys lösryckt, mer än vanligt tät tofs af Sphacelaria 
cirrhosa f. typica. 
a ) De ofvan omtalade klotrunda Cladophora -formerna äro, såsom 
bekant, sötvattensalger. 
