142 
blombärande stjelkar. Blommor framkomma dels från 
bladvecken på de förlängda stjelkarne, dels ock på som¬ 
liga stånd direkte från rotstocken. Alla blommorna för¬ 
sedda med kronblad. Stjelkarne äro trekantiga, på in¬ 
sidan svagt fårade och med skarpa kanter, ensidigt håriga, 
isynnerhet på den öfre delen. Hårbeklädnaden tydligare 
än hos de tvenne föregående, men svagare än hos den 
äkta V. mirabilis. De nedre bladen äro njurlika eller 
bredt hjertlika med nästan omärklig spets och mycket 
grund eller alldeles ingen inskärning vid basen; de öfre 
hafva tydlig men kort spets och äro bredt rundadt-hjert- 
lika. Alla bladen hafva gleshåriga skaft och äro till 
färgen gulaktigt gröna. Stiplerna äro bredt lancettlika, 
liårbräddade (ej flikade). Foderbladen äro stora, spetsiga 
med korta bihang. Kronbladen äro Va gång längre än 
foderbladen och till färgen rent hvita. Sporren cylindrisk 
(ej hoptryckt) och något afsmalnande mot spetsen samt 
till färgen rent hvit. Blommorna svagt välluktande, större 
än hos V. stagnina , mindre än hos V. mirabilis. Till ut¬ 
seendet påminner denna växt mycket om V. mirabilis 
genom de något i gult stötande bladen, de välluktande 
blommorna, de hel bräddade stiplerna och de stora 
fjällen på rotstockens nedre del, men skiljes lätt genom 
sporrens beskaffenhet, som är betydligt kortare och sma¬ 
lare än hos V. mirabilis , samt genom de från blad vecken 
på den förlängda stjelken utgående blommorna, som hafva 
temligen långa skaft samt fullständig krona. 
Af denna hybriditet observerades d. 10 Maj 1883 4 
stånd på Kristianstad-Hessleholms-jernvägens banvall, ett 
stycke utanför Kristianstads jern vägsstation, på hvilken 
plats för några år sedan både V. mirabilis och V. stagnina 
funnits sparsamt växande, men livarest nu ingendera 
stod att finna. 
4. Viola arenaria DC. x canina L. 
Lasch. Bot. Zeit. 1857 p. 514 utan beskrifning. 
Schmalhaus. Bot. Zeit. 1875 p. 555. 
Bethke, anf. p. p. 7. 
/ 
