158 
måste ställas så som fig. 5 visar. Hur Eichler kommit 
till motsatt åsigt, är mig fullkomligt obegripligt. Hvad 
åter toppblomman i det vegetativa skottet beträffar (se B ), 
så kan den intaga hvilken ställning som liälst, emedan 
dels örtbladens antal, dels, som ofvan nämts, bladparens 
ställning i förhållande till hvarandra varierar. Om någon 
af dessa ställningar är den vanligaste, kan jag ej afgöra, 
emedan jag undersökt för få fall; möjligen kan den i tig. 
1 afbildade anses vara den mest typiska. 
En kinkigare fråga är den om förbladen. Som af 
det föregående framgår, hör till hvarje blomma typiskt 
ett högblad, motsatt första foderbladet; felslår detta, så 
visas i alla fall dess typiska närvaro genom den till dess 
veck hörande blomman. Intet skäl finnes att antaga, att 
mellan detta och blomman något högblad skulle hafva 
felslagit. Men att tolka detta ensamma blad som förblad 
möter ett afgjordt hinder genom dess plats i (eller strax 
bredvid) stödbladets veck, en plats som hvarken de båda 
vanliga dikotyledona eller det ensamma monokotyledona 
förbladet någonsin intager. Härtill kommer, att de vege¬ 
tativa skottens båda första blad (se fig. 1 BbV och Bbl ”) 
hafva den hos dikotyledonerna normala förbladsställnin- 
gen. En mycket enkel och alla svårigheter aflägsnande 
törklaring fås, om man antager de örtbladlösa biaxlarna 
vara uppkomna af vegetativa sådana, hvilkas örtblad fel¬ 
slagit Det visar sig nämligen tydligt af fig. 1, att om 
på det vegetativa skottet örtbladen BbV, Bbl” och BbV” 
bortfölle (jämte den i bl”’:s veck sittande, på fig. ej upp¬ 
tagna, vegetativa knoppen), det skulle återstå ett precis 
lika beskaffadt och till hufvudaxeln A lika stäldt skott 
som C. Antagandet af ett sådant felslående är så mycket 
naturligare, då vi se, att äfven sjelfva högbladet på ifrå¬ 
gavarande skott i de flesta fall felslår. — Enligt detta 
antagande skulle således högbladet ej vara något af för¬ 
bladen, utan först det 3:dje eller 4:de bladet i ordningen. 
Ännu mindre kunna naturligtvis de båda ”foderbladen” 
antagas vara de verkliga förbladen. Men ej mycket mer 
