159 
tillfredsställer mig den åsigten, att de verkligen skulle 
vara foderblad. Då nämligen ”kronbladen” som bekant 
stå i två kransar, så skulle man här få 3 kransar hylle- 
blad, ett förhållande alldeles exempellöst bland alla de 
familjer, som till Portulacaceæ stå i något som bälst 
slägtskapsforhållande. En vida rimligare förklaring synes 
mig följande vara (jfr. fig. 5). De ifrågavarande bladen 
äro högblad, hörande till samma spiral, som det första 
högbladet, med divergensen Sjelfva blomman är en 
modifikation af den vanliga tretaliga pentacykliska typen, 
sådan denna uppträder hos monokotyledonerna (man 
jämföre diagrammet af Luzula multiflora fig. 8); enda 
skilnaden är, att hos Montia ett blad i den yttre hylle- 
kransen felslagit, nämligen det från stammen vända (dess 
plats angilves genom en lucka i det annars sambladiga 
hyllet; man observere äfven, att de båda återstående ej 
äro som ”foderbladen” motsatta, utan stå på ungefär 1 / 3 
divergens), samt att den yttre ståndarkransen felslagit 
(denna finnes som bekant hos andra portulacaceer t. ex. 
Calandrinia). 
Denna tydning synes mig vinna stöd genom jemförelse 
med förhållandena hos den ostridigt närslägtade fam. 
Vaginales (Polygoneæ). Här möter oss hos slägtena 
Rheum och Rumex den rena tretaliga pentacykliska typen, 
endast med den förändring, att den yttre ståndarkransen 
genom dubblering blifvit G-talig, hvartill hos Rumex kom¬ 
mer den inre ståndarkransens felslående. Äfven hos slägtet 
Polygonum uppkomma helt säkert de besynnerliga talför- 
