164 
Trautv. opnå en mere anselig Störreise med stundom 
henved en Fod lange, nedliggende Grene. 
Af Polygonaceæ er Oxyria digyna (L.) Hiil. og Poly¬ 
gonum viviparum L. særdeles hyppige; Compositæ ere meget 
sparsomt repræsenterede, og af disse er kun Cineraria 
frigid a Rich, og Artemisia borealis Pall, temmelig almin¬ 
delig forekommende. Af Personatæ er Pedicularis sudetica 
Willd. meget almindelig navnlig i Moserne, og af Asperi- 
foliæ forekommer Eritrichium villosum Bunge i stor Mængde 
overalt og er meget iöjnefaldende med sine smukke lysblå 
Blomster; en enkelt Popilionace Phaca frigida L., hörer 
hjemme på Tundraen, medens de 3 andre på Novaja 
Zemlja forekommende Papilionaceæ, Hedysarum obscurum 
L., Astragalus alpinus L. og Oxytropis campestris (L.) 
DC. kun træffes på Klipperne. Rubus Chamæmorus L., 
Potentilla emarginata Pursh. og Dryas oetopetala L. ere 
almindelige hist og her, den förste dog udelukkende i 
Moserne. 
Som dén artrigeste Slægt blandt Dikotyledonerne 
må anföres Saxifraga , der her er repræsenteret med nogle 
særdeles interessante og sjældne Former. S. flagellaris 
Willd. og S. Hirculus L. pryde den mörke Jordbund ved 
deres pragtfulde gule Blomster, medens S. oppositifolia 
L. danner lange rosenrode Striber henover Tundra’en, og 
flere hvidblomstrede Former som S . decipiens Ehrh., #. 
cernua L. og S. rivularis L. bedækker i store Mængder selv 
de mere ufrugtbare Partier, medens S . hieraciifolia Waldst. 
et Kit., S. nivalis L. og S. stellaris L. f. comosa Poir. op¬ 
træde mere sparsomt. 
Cruciferæ, der tælle så mange arktiske Former, er 
også her fyldigt repræsenteret, navnlig Siliculosæ, af hvilke 
begge Slægten Praha’s 2 Grupper Chryso- og Leuco-Draba 
forekomme i Mængde, særlig Draba alpina L. og D . Wah- 
lenbergii Hrtm., sjældnere D. repens M. et Bieb, og D. niva¬ 
lis Liljebi. Tillige er Cochlearia fenestrata RBr. og Eu- 
trema Edwardsii BBr. temmelig hyppige, tildels også Carda- 
mine bellidifolia L. og C. pratensis L. Den smukke stor- 
