t 
Kleistogami hos Primula sinensis. 
Af Ernst Ljungström. 
Hvarken i Kuhns lista öfver vaxter med kleistogama 
blommor, hvilken af Darwin (Verschied. Blüthenf., tyska 
upplagan af Carus, sid. 270) med några ändringar åter- 
gifves, ej heller i senare arbeten på samma område, livilka 
varit mig tillgängliga, har jag funnit omnämdt att hos 
Primttla sinensis kleistogami förekommer. Det förefaller 
så mycket underligare, att detta hos en växt, så vanlig 
i våra boningsrum och på trädgårdsmästarnes salubord, 
ej observerats, som hon i andra och närstående afseenden 
ingalunda undgått att uppmärksammas. Redan tidigt 
äro näml. däraf två former bekanta, en longistyl och en 
brevistyl (om hvilka se Darwin, anf. ställe och Hildebrand, 
Botan. Zeitung 1864). I vidstående figurer I och II af- 
bildas af de bägge formerna blomman i längdsnitt jämte 
några dess organ för jämförelse med motsvarande af den 
kleistogama formen, fig. III. Då beskrifningen på de 
två heterostyla formerna är isynnerhet hos Hildebrand 
ganska uttömmande, inskränker jag mig här till att 
nämna att jag ej funnit skilnaden i storlek mellan deras 
pollenkorn så stor, som han uppgifver (eller som 7: 4 i 
längd och af motsvarande tjocklek). De mätningar, som 
jag anstält, angifva nämligen deras längsta genomskär¬ 
ning till resp. 32 och 24 (j. (eller som 8: 6). — På tal 
om olika stora pollenkorn vill jag här bemärka att 
den förklaring af höggradig sterilitet vid illegitim be¬ 
fruktning, som i nyare tid gissningsvis framstälts (se 
Ludwig, Verschied. Blüthenformen, Biolog. Centralbi. 
1884), att nämligen de små pollenkornen skulle, så att 
säga, ej räcka till för att drifva en rostell, nog lång att 
befrukta de nederst i ovariet sittande ovula, ej torde 
hafva någon allmännare giltighet och bör mottagas med 
Bot . Notis . 1884 . 13 
