2 
fallen samt Storlien. Under första veckan bereddes mig 
nöjet att hafva till ressällskap provinsialläkaren doktor 
H. Nordenström, derpå under större delen af den öfriga 
tiden docenten A. N. Lundström. Innan jag öfvergår till 
beskrifning af mossvegetationen, vill jag med stöd af A. 
E. Törnebohms afhandling *) nämna några ord om den 
geologiska beskaffenheten af de trakter som besöktes. 
Vester och sydvest om Jemtlands siluris ka område 
utbreder sig ett qvartsit- och skifferterritorium. Dess un¬ 
dersta, till större delen inom Herjedalen belägna, bild¬ 
ningar utgöras af qvartsit (Wemdalsqvartsit etc). Derpå 
följa gneis och hälleflinta samt kristalliniska skiffrar. 
Dessa olika bergarter sammanfattas här af författaren 
under namn af Sevegruppen, som fyller sydvestra delen 
af Jemtland. Dess öfversta bildningar utgöras af horn- 
bendeskiffer, gneis och glimmerskiffer, hvilka äro de vig- 
o 
tigaste beståndsdelarne af Areskutan och Snasahögarne. 
Ofver Sevegruppen är Köligruppen lagrad, som skiljes från 
den förra genom sina 1er skiffrar. Köligruppen, som består 
af hornblendeglimmerskiffer och lerskiffer, bildar ett fält, 
o 
som i söder innesluter Annsjön, i vester går ett stycke 
från norska gränsen och i norr nästan innesluter stora 
Rensjön samt i öster går ett stycke från Mullfjället och 
Dufeds station. De ställen, der jag företog mina under¬ 
sökningar, äro belägna på områden af olika beskaffenhet, 
nämligen Storlien inom Sevegruppens näst öfversta lag¬ 
ringar, Areskutan och Snasahögen med Handölsfallet inom 
nämda grupps allra öfversta bildningar, Enafors och 
Tännforsen inom Köligruppens område. Dufed ligger inom 
urformationens område. 
o 
Areskutan . Den korta tid af något ofver en vecka, 
som egnades åt Äreskutans mossvegetation, ger vid han- 
*) Ueber die Geognosie der Schwedischen Hochgebirge, Stockholm 
1873. 
