4 
ster. Mörviksån. I. sopterygium nitidum (i pulchellum 
(Dicks.) c. fr. 
Areskutans alpina region företer i allmänhet en moss- 
vegetation, som är åtminstone till individantalet temligen 
fattig. Förgäfves spanar man här efter dessa i vissa fjäll¬ 
trakter t. ex. vid Dovre förekommande, lodräta bergväg¬ 
gar. rikt smyckade med svällande tufvor af Astrophytta , 
Stereodon chryseus och St. rufescens , Amhlystegium badium 
m. fl. Hypnaceer , hvilka alla genom sin mängd och vexlande 
färger gifva en så egendomlig pregel åt vegetationen. 
o 
De lodräta bergväggar, jag undersökt på Areskutan ss. 
vid Lilla Skutan, Blåsten och vid Huså, äro nästan all¬ 
deles kala och bära blott uti springor och hålor en spar¬ 
sam växtlighet. Orsaken härtill är, såsom jag tror, till 
en stor del att söka uti bergartens beskaffenhet. Den 
o 
glimmerskiffer, som ingår uti Areskutans bildning, inne¬ 
håller mycket qvarts, så att den rent af öfvergår till 
qvartsitskiffer. Till följd häraf utmärka sig Areskutans 
bergarter genom sin hårdhet, hvarigenom de endast lång¬ 
samt förvittra. Bergväggarne äro derföre i allmänhet 
släta och jemna och lemna följaktligen föga lämpliga fäste- 
punkter för mossornas rothår. Något olika är förhållan¬ 
det med de horisontalt liggande delarne såsom toppen af 
Blåsten, Lilla och Stora Skutan. Här hafva förvittrings¬ 
produkter under en längre tid bildats och fått mera ostördt 
qvarligga, hvarföre mossorna här ofta bilda större tufvor 
och sammanhängande mattor. Hvad som mest karakte¬ 
riserar denna vegetation synes mig vara den rika före¬ 
komsten af Andrecea arter. Talrikast uppträda A. obovata 
Thbd. och A. petroph. *alpestris (Thed.), hvilka uti den öfre 
alpina regionen bilda stora svällande tufvor af rödaktig 
eller svartröd färg. Dessutom förekomma A. petrophila 
Ehrh. och A. nivalis Hook. (ny för Jemtland). Då der- 
till lägges A. Blyttii Sch. hvilken jag ej lyckades påträffa, 
flnna vi, att härstädes inom ett litet område uppträda 4 
arter och en underart af detta slägte. Den del af Blå- 
