6 
af björkregionen omkr. 760 m. högt vid den s. k. Skutån. 
Ofvanför grufvan har man Skutans sterila, kala branter, 
nedtill betäckta af stenrös af större kantiga stenar, nedan¬ 
för utbreder sig en vacker dal af en temligen frodig björk¬ 
region. Ännu längre bort ser man Kallsjön, Anjeskutan 
etc. D ofvannämda branterna undersöktes delvis, men 
med ringa resultat. Deremot voro de flesta mossorna att 
söka uti nedrinnande fjällbäckar samt bland gräset emellan 
videbuskar och björkar. 
Karakteristisk för dessa bäckar synes vara Ambly- 
stegium ochraceum (Turn.) ster. (ny för Jemtl.) jemte när¬ 
stående arter af underslägtet Hygrohypnum. Förstnämda 
art förekom ofta i så stor mängd, att bäckarne på sina 
ställen nästan fyldes deraf. Den uppträdde under flere 
former, af hvilka de flesta förekommo i Mildes herb, från 
olika delar af Tyskland. Dessa former, som kunna karak¬ 
teriseras på följande sätt, visade här ej någon benägen¬ 
het att öfvergå i hvarandra. 
A) Alla bladen skärform. inböjda (var. uncinatum 
Milde). 
1. Bladen äggrunda—aflånga. Bildar omkr. 5 cm. 
höga, svällande tufvor af jemnhöga ända till basen bla- 
diga, bruna upptill lifligt gröna stjelkar. Analog med 
en dylik uncinatum - form af A. polare, som den till utse¬ 
endet alldeles liknar. 
B) De flesta bladen utstående. 
2. Bladen äggrundt lansettlika, småningom spetsade. 
7—10 cm. hög till färgen brun med gröna toppar. 
3. Bladen äggrunda—aflånga, trubbiga med grof, röd , 
vid midten två—treklufven nerv. En temligen grof 10—15 
cm lång, alldeles mörkbrun form. Denna växte tillsam¬ 
mans med ofvannämda uncinatum- form uti Skutån. De 
båda formerna möttes i midten, der en skarp gräns bil¬ 
dades af dennas mörkbruna, något utdragna stjelkar och 
de ofvan lifligt gröna och kortare tufvorna af ”uncinatum”. 
