10 
lande, som dock möjligen skulle kunna förklaras af sam- 
larnes vana att med förkärlek uppsöka de typiska indi¬ 
viderna, förbigående dem, livilka icke öfverensstämma med 
de gifna beskrifningarne. 
Förekommer synnerligen utmärkt på Kullen i Brunnby. 
Finnes också i Halland och Söndrum, på begge fyndor¬ 
terna nära hafvet. 
/. coronopifolia Lge. Fl. pag. 587 har” bladen enkelt 
eller dubbelt parbladigt delta med liniesmala flikar och 
holken beklädd med löst hvitaktigt dun”. 
Formen med dubbelt parbladigt delade blad är syn¬ 
nerligen utmärkt. Flikarne af andra ordningen äro 3—7 
mm. långa och 0,5—1 mm. breda. Bladen äro tätt tryckta 
intill marken ; stänglar (cirka 20 cm.) 2—3 ggr så långa 
som bladen, klynnegreniga och flerbiomstriga, fjällen vid 
förgreningspunkterna förlängda, någon gång utbildade till 
pardelta blad; det hvita luddet tätare på de outvecklade 
än de blommande korgar ne. Förekommer i Halland nära 
hafvet på flygsandsfält, som äro utsatta för öfversväm- 
ning t. ex. vid Skummeslöf och Söndrum. 
Formen med enkelt parbladigt delta blad är betyd¬ 
ligt lägre; stänglar 5—10 cm i längd, fåblomstriga, nästan 
helt och hållet nedliggande. Förekommer på gräsbevuxna 
strandängar i Skåne och Halland t. ex. vid Trelleborg 
och Skåre. Professor Zetterstedt har i sin ”Öfversigt af 
växter, samlade under en naturhistorisk resa år 1840”, 
(införd i vetenskapsakademiens årsberättelser för år 1838) 
pag. 004 under namn af y. littoralis upptagit en form, 
som, att döma efter exemplar i lians herbarium, är in- 
dentisk med den skånska och halländska sist nämnda for¬ 
men. Deremot har jag icke sett någon fjellform med två 
gånger delta blad. 
Att den af Fries vid Vurberg anträffade/. cdbo-lanatu 
(Summa veg. pag. 8 och 187) är indentisk med y. littora¬ 
lis Zdt, synes mig troligt. 
