14 
nom apposition, att man måste anse Nägelis teori såsom 
ej längre hållbar. Han ansluter sig till Kekulés hypotes, 
att molekulerna äro nätformigt förenade, hvarigenom im- 
bibitionsföreteelserna lätt förklaras. Då en cell växer i 
längden, uttänjas alla de olika lamellerna, hvaraf väg¬ 
gen består, och nya lameller lägga sig på insidan, om 
det behöfves för att bibehålla membranen vid en viss 
tjocklek. 
1 protoplasmans hudlager kan man ofta se de ägg- 
hvitartade smådelarne (”mikrosomerna”) så ordnade, som 
det strax därpå bildade lagret af cellmembranen, t. ex. i 
spiral eller nätformigt; det är därför antagligt att detta 
hudlager genom en enkel kemisk process ombildas till 
cellmembran, i synnerhet som man strax efter bildningen 
af en cellmembran ofta ej kan påvisa närvaron af något 
hudlager hos protoplasman innanför. 
Taggar och andra upphöjningar på utsidan af en del 
pollenkorn och sporer af kärlkryptogamer bildas af plas¬ 
man i tapetcellerna, som omgifva dem, sedan tapetceller¬ 
nas inåtvända membraner resorberats. I många andra 
fall, där taggar eller upphöjningar finnas på utsidan af 
cellerna, bildas först ett veck i de unga celimembranerna, 
hvilket sedan så småningom fylles inifrån; i andra fall 
uppstå de af volumförökning vid lokal kutikularisering 
af cellmembranen. 
L. Rabeiiliorst’s K r y p t o g a m e n - F 1 o r a v o n D e u t s c Ir¬ 
land, Oesterreich und der Schweiz. 
Af första bandet, Pilze von Gr. Winter, hafva 9 häf¬ 
ten utkommit, redigerade i samma anda som de första (se 
Bot. Not. 1871 p. 193—4). 
2 Bd. Die MeeresaJyen von F. Hauck. Något full¬ 
ständigt arbete öfver hafsalgerna i en större del af Eu¬ 
ropa har icke på senaste tiden utkommit. (I Amerika ut¬ 
kom 1881 ett arbete, som med fördel kan användas äfven 
vid studiet af den skandinaviska floran: Marine Älgce of 
