23 
blad och hafva mycket korta mellanleder. Knappast nå¬ 
gon annan växt visar här vid Stockholm en så rik höst- 
blomstring som denna. Äfven proanthesis är hos Farsç- 
tia ej sällsynt. — Hos Lepidium ruderate är förhållandet 
med afseende på blombildning genom opsigoni det mot¬ 
satta mot det hos Farsetia. Förlängning af de gamla in- 
florescenserna är det vanliga; nybildning af inflorescenser 
mera sällsynt — Hos Nepeta Cataria, som också har met- 
anthesis af två slag [l:o, B) och 2:o, A), a)], är den 
genom vidare utveckling af de gamla inflorescenserna 
den vanligaste och rikligaste. — Hos Hypericum perfora¬ 
tum bildas på hösten ej sällan små vegetativa skott uppe 
i inflorescensen i stället för florala. — Anthyttis vulnera¬ 
ria kan på hösten antaga en helt annan habitus än den 
på sommaren vanliga. I stället för de 2—3 tätt tillsam¬ 
man, skenbart terminait sittande blomhufvudena, finner 
åtskiljda af långa mellanled** — Hos Leonurus Cardiaca 
är det blott de starkare, högre upp sittande inflorescens- 
bärande grenarne, som fortsätta sin utveckling såsom så¬ 
dana; de svagare, lägre ned sittande öfvergå deremot vid 
sin fortsatta utveckling till rent vegetativa. — Metanthe- 
sis hos Verbascum Thapsus beror delvis äfven på upp¬ 
trädande af nya, accessoriska inflorescenser in ibland de 
gamla. Äfven proanthesis förekommer hos denna bienna 
växt. — Hos Geranium pyrenaicum går skottutvecklingen 
på hösten understundom så långt, att sympodier, sam¬ 
mansatta af ända till 13 skottgenerationer, bildas. Äfven 
proanthesis är här ej sällsynt. — Delphinium Consolida 
får vid höstblomningen (och understundom redan på som¬ 
maren) regelmässigt inflorescensgrenar af två slag. nem- 
ligen l:o grenar, som utbildas ur accessoriska knoppar, 
hvilka uppstå omedelbart nedanför de normala, i blad¬ 
vecken af de högblad, som stödja blomskaften i sommar- 
inflorescenserna; samt 2:o grenar, som utbildas ur normala 
knoppar i axillerna af de vanliga örtbladen. De först- 
