31 
Alsine verua (L.) Bartl, ny för Nordens flora. 
Vid sällskapets pro fauna et fl. fenn. sammankomst 
den 2 dec. 1882 meddelade prof. Sælan, att han vid 
granskningen af musei förråder af slägtet Sagina gjort 
ett särdeles intressant fynd i det han funnit bland S. 
nodosa en icke allenast för finska utan äfven för hela den 
skandinaviska nordens flora ny fröväxt, Alsine verna (L.) 
Bartl. Denna form, som förekommer på berg och klippor 
i Europas fjälltrakter och är utbredd öfver större delen 
af mellersta och södra Europa från Skotland till Spanien 
och Kaukasus, i norra Afrika, Sibirien och Nordamerika 
samt i centrala Europa är funnen nordligast på Harz, är 
i Finland anträffad af hr Hjalmar Neiglick år K77 på 
ett kalt berg i Impilaks socken, Arten skiljer sig från 
de i Lappmarken förekommande Alsine biflora ; L. och A. 
stricta (Sw.) utom genom sin betydligare storlek från den 
förra genom sina nerviga stjälkblad och spetsiga foder¬ 
blad samt från den senare genom sin gland elhårigliet och 
sina starkt trenerviga foderblad. En till denna mycket 
nära stående form var Alsine hirta (Wormskj.), som 
förekommer i svenska Lappmarken och andra arktiska 
fjälltrakter i gamla och nya veriden, men hvilken ännu 
icke var anträffad inom finska florområdet, och ansåg 
föredragaren denna vara en högnordisk form af A. verna , 
utmärkt genom låga tätt tufvade endast 1—2-blommiga 
stjälkar och därigenom att kronbladen äro kortare än 
fordret och frökapseln vanligen knapt längre än detta. 
En utförligare beskrifning på den för floran nya arten . 
skulle inlemnas till publikation i ”meddelandena. 7 ’ 
Kinas botaniska 1 iteratur. Den på kinesiska skrifna 
literaturen, som innehåller botanik, är svårtillgänglig och 
sällan händer det att en och samma person är hemma¬ 
stadd både i botanik och kinesiska. Nu har dock E. 
Bretschneider i ett påbörjadt arbete, Botanicon sinicum, 
tagit sig för att redogöra för ifrågavarande literatur, 
som är rätt stor, i det antalet af de af författaren be¬ 
gagnade originalarbeten går upp till 1148. 
Flora europæa. Behofvet af en Flora öfver hela 
Europas fanerogamer är allmänt erkändt, men ett sådant 
arbete låter vänta på sig. Prof. A. Grifeebach hade gjort 
förarbeten härför, men endast 6 familjer hafva af A. 
Kanitz 1882 utgifvits under titeln: Reliquiæ Grisebachianæ. 
Nu ser det däremot visserligen ut som en sådan flora 
