49 
Moiitins och Osbecks uppgifter bland Hallands växter (”in 
agro ad Söndrum”, Fl. Hall. pag. 16), men Wahlenberg 
utesluter den ur sin Flora suecica Ed. II förmodligen af 
den anledning, att han icke anser växten inhemsk hos 
oss. I Hartmans Flora Ed. X (bihanget) omnämnes V. 
peregrina, i Ed. XI förekommer deremot intet om den¬ 
samma. Lange känner ifrågavarande art från Seland 
och Slesvig, Koch (Synopsis) från Hamburg, Ledebour 
(Flora Rossica vol. III pag. 249) från Finland och 
Lithauen samt Nyman (conspectus) dessutom från Holland, 
Belgien, Frankrike, Italien och Österrike. Veronica pe¬ 
regrina tyckes sålunda — antagligen införd från Ame¬ 
rika — förekomma sporadiskt i de flesta Europeiska kust¬ 
länder, äfven de oss närmaste, och upptages, ehuru in¬ 
genstädes inhemsk, i de olika ländernas Horor. Då hon 
nu blifvit hos oss återfunnen, synes det mig, isynnerhet 
som hon saknas i vår mest spridda Flora, icke vara ur 
vägen att lemna en beskrifning af henne. 
Veronica peregrina L. (Om Synonymien se Hartman 
i Vet. akad. handl, år 1851, pag. 164) är en ettårig 
ört af circa 15—20 c. m. höjd med glatt, upprätt eller 
uppstigande stjelk, som än är enkel än från de ne¬ 
dre fästpunkterna utsänder motsatta grenar. Bladen äro 
glatta, något köttiga, vid forgreningspunkterna motsatta, 
eljest spiralstälda, helbräddade eller (de nedersta) glest 
tandade, oskaftade eller (de mellersta) kort skaftade, trub¬ 
biga, de nedre aflångt lancettlika, bredast på midten, de 
mellersta smalare och bredast ofvan midten, de öfversta 
lineära. Blommor täta, ensamma i bladvecken, oskaftade 
eller fästa på skaft, som äro minst tre gånger kortare 
än fodret. Foder djupt fyrdelt. Fruktämne bredt om- 
vändt hjertlikt, af fodrets längd, alltid kortare än det 
blad, från hvilkets vinkel det utgår. Stift nästan omärk¬ 
ligt. Om blomningstiden kan jag icke lemna någon sä¬ 
ker uppgift, då de insamlade exemplaren (i juli månad) 
hade mogna eller mognande frukter. 
Bot. Not. 1883. 
4 
