släta, smala och afsmalna mot spetsen till en lång udd, 
de äldre, oftast utåt- eller tillbakabÖjda bafva vågiga 
kanter och udden ofta fäst nedom bladets spets *). Man 
kan således understundom på samma stånd få se begge 
formernas blad. Derjemte finnas ofta blad, hvilka man 
icke kan med visshet hänföra till någondera formen. 
Blomställningens grenar äro lika ofta efter blomningen 
böjda utåt som inåt, antagligen beroende på växtplat- 
sens olika beskaffenhet och deraf förorsakadt olika växt¬ 
sätt. Understundom ser man nemligen denna växt in¬ 
klämd mellan stenar, så att bristen på utrymme måste 
hindra blomgrenarnes utspärrande; i andra fall växer 
den mera fritt och har då tillfälle att utbreda sin blom¬ 
ställning. Af ofvanstående framgår, att ingen bland Fries* 
karakterer befinnes — på denna lokal — konstant. Med 
exemplar från Bohuslän förhåller det sig på samma sätt: 
blad med udd i och nedom spetsen finnas ofta på samma 
stånd. Att samma iakttagelse kan göras äfven på de 
Danska fyndorterna, har jag all anledning att tro, då 
exemplar, hvilka H. Mortensen bestämt till St. rar ifl or a 
Drej. a Danica Fr**) hafva bladen i spetsen rundade 
och udden tydligt utgående nedom densamme. Exemplar 
från Fyen, hvarest endast den andra formen (ß. borealis) 
uppgifves förekomma, visa begge formernas blad. 
Af det anförda synes mig framgå, att till särskiljande 
af varieteter inom ifrågavarande art icke i naturen gif- 
ves anledning och att sålunda den vid Torekow och i 
Danmark förekommande St. Bahusiensis måste anses fullt 
identisk med den bohusländska. 
*) Samma åsigt har Drejer framstält i Fl. excurs. Havn. pag. 
121. Hans ord i frågan lyda sålunda: ;; Fol. juniora lanceol. in mu¬ 
cronem adtenuata, adultiora obovato-spatulata, mucrone (elongato 
reeto vel brevissimo curvato) sub apice emergente”. 
**) Exemplaren äro frän Jægerspriis på Seland, en af de loka¬ 
ler, från hvilka Lange känner ifrågavarande form (se Langes Flora 
Ed. III pag. 238). 
