63 
Hr A. Arrhenius förevisade trenne af honom sommaren 1881 
på Aland funna Salix- hybrider, af hvilka tvänne voro för floran och 
finska samlingen nya. Den första af dessa var en hybrid af Salix 
narita och S. caprea och anträffades i ett ensamt omkr. 12 fot högt 
honträd med tem ligen tjock stam och yfvig krona växande jemte 
föräldrarna på en ängslutning vid Degerby i Föglö. Denna hybrid, 
som till habitus och hängenas form erinrade om S. caprea , medan 
bladens form och nervatur tydde på dess härstamning från S. aurita , 
upptages icke såsom funnen i Sverge uti senaste upplagan af Hart¬ 
mans flora, men hade dock enligt uppgift af d:r A. Lundström, hvil¬ 
ken haft godheten granska såväl denna som de öfriga nu förevisade 
Salixforiner. på senare tiden anträffats i Östergötland och troligen 
äfven annorstädes inom Sverge. Den andra för floran nya hybriden 
var enligt d:r Lundströms åsigt hybrid af S. vagans och S. repens 
(,S . stenoclades Döll). Af denna sällsynta hybrid hade föredragaren 
på en äng i Finströms socken funnit flere några fot höga ända från 
roten starkt greniga och risiga buskar växande i sällskap med S. 
cinerea, repens och nigricans , då däremot S. vagans ej var derifrån 
antecknad. Exemplaren varierade betydligt i synnerhet till bladens 
storlek, form och* beklädnad och hade d:r Lundström ansett, några 
vara hybrider mellan hufvudformen af S. vagans och S. repens och 
andra mellan S. vagans ß cinerascem (S. cinerea?) och S. repens 
samt anmärkt, att några närmade sig mer den ena, andra den andra 
af föräldrarne och derigenom varit, något olika till habitus och ka¬ 
raktärer. Denna hybrid, hvilken enligt föredragarens åsigt förtje- 
nade att noggrannare studeras, förekom enligt Wimmers Salices eur. 
och Anderssons monogr. Sal. på några ställen i Tyskland, men var 
veterligen icke anträffad i Skandinavien. Den tredje af de förevisade 
formerna var en hybrid mellan S. nigricans och S. cinerea, hvilken 
föredragaren anträffat på en äng vid Mariehamn, där den växte till¬ 
sammans med S. nigricans, cinerea och repens. Den fanns förut i 
finska samlingen frå tvenne lokaler i Karelen. 
Prof. Lindberg anmäl te åter ett antal för den skandinaviska 
mossfloran nya arter, samt lemnade åtskilliga upplysningar och ut¬ 
redningar om andra nordiska mossor, utgörande resultatet af hans 
senaste undersökningar. 
1. Peltolepis sibirica Lindb. funnen af föredragaren på Dovre, 
Knudshöe, var knapt annat än en extrem form af den föränderliga 
P. grandis. 
2. Jungermania quadriloba Lindb., en ny art stående emellan 
J. Kunzei och J. lycopodioides var. Flörkei. togs af föredragaren på 
samma lokal men endast i hanexemplar. 
3. J. elongata Lindb., en ny art, som var paroik, men väl 
skild från J. Limprichtii m. fl., upptäcktes i Norge inom skogsre- 
gionen på sluttningen af Tronfjäldet nära lilla Elvedalen. 
4. J. subdichotoma Lindb. var det samma som J. rigida, Lindb., 
hvilken måste fa nytt namn i följd af att Austin redan år 1869 un¬ 
der samma benämning beskrifvit en annan art från Sandwichsöarne 
