68 
hvadan dessa valvler derjämte och företrädesvis måste 
krympa i vertikal (longitudinal) riktning. Denna de fer¬ 
tila valvlernas förkortning, under det de sterila i det när¬ 
maste behålla sin längd oförändrad, måste tydligen kunna 
förorsaka bristningen, äfven som de sterila valvlernas böj¬ 
ning. Om väfnaderna åter upptaga fuktighet ur luften, 
måste motsatta rörelser försiggå och springorna åter 
stängas, hvilket är af vigt för fröspridningen, som sålunda 
under regnväder förhindras. 
Hvad nu blifvit anmärkt om ovariet hos Orchis sam¬ 
bucina gäller, så vidt jag kunnat finna för hela gruppen 
Ophrydeœ . Hithörande inhemska slägten utmärka sig ge¬ 
nom oskaftade ovarier, som under blomningen undergå 
vridning och efter blomningen återgå till sin normala 
ställning. Yttre epidermis har klyföppningar hos alla, men 
är ej hårbeklädd hos någon. Klyföppningar i inre epi¬ 
dermis iakttogos hos Ophrys myodes och Anacamptis py¬ 
ramidalis. I den förvedade inre epidermis hos den förra 
förekomma de temligen talrikt, och deras celler blifva äf¬ 
ven förvedade. De förlora härvid tydligen förmågan att 
kunna sluta sig ihop, utan stå, likt stora ringporer, städse 
vidöppna. De äro väl att betrakta som rudimentära organ. 
Neottieac skilja sig från Ophrydeæ genom skaftade 
ovarier, och vridningen vid blommans resupination för¬ 
siggår här i skaftet. Äfven utmärkas de genom glandel- 
hår på yttre epidermis. 
Malaxidece stämma närmast öfverens med Neot- 
tieerna. 
Cypripedium Calceolus står inom sin grupp ensam i den 
svenska floran. Som den ofta förekommer enblomstrig, 
behöfves ingen resupination; och i hvarje fall ersättes 
denna genom en böjning i ovariets smala öfre del tätt 
under perigonet. Hvad som genast faller i ögonen vid 
ett tvärsnitt genom dess ovarium är, att de sterila valv- 
lerna hafva två kärlknippen, ett innanför det andra, båda 
med veddelen vänd inåt och bastdelen utåt. Af dessa 
