88 
Göres en jemförelse mellan begge formerna, synes 
mig följande skola framgå: l:o) att Torekovformen är en 
luxurierande, robust (stjelkens diameter 1,5 m.m.) form 
med nedliggande grenar, under det Gredbyformen har 
föga grenig, spenslig (diametern 0,5 m.m.) och upprätt 
stam ; 2:o) att bladen äro bredare hos den förre än hos den 
senare; 3:o) att blomställningen hos den förre är utspär¬ 
rad och rik, hos den senare hopträngd och fåblomstrig 
(”panicula congesta”, Aspegr.) ; 4:o) att ståndarne hos den 
förre äro normalt 5, hos den senare 10; med afseende 
hvarpå jag dock vill anmärka, att jag endast på Torekov- 
formen gjort egna undersökningar i detta hänseende, un¬ 
der det jag i brist på material nödgats i afseende på 
Blekingsformen upptaga Aspegrens uppgift okontrollerad; 
5:o) att kapseln (5—6 m.m.) är större hos Torekovfor- 
men än hos Blekingsformen (3—4 m.m.). Häraf synes, att 
de hos Torekovformen iakttagna afvikelserna äro sådana, 
som pläga framkallas af en bättre jordmån. Han växer 
också på den kraftiga jord, som vid stränderna samlas 
mellan stenar och klippor, och som der genom sin rikliga 
tillgång på ruttnande tång, förvittrande kalkskal och dy¬ 
likt alltid är i stånd att vidmagthålla sin näringskraft. 
Häraf framkallas den kraftige stammen, den rika blom¬ 
ställningen, de större bladen och frukterna. Det olika 
växtsättet är antagligen beroende derpå, att Torekovfor¬ 
men tillhör en för starka och täta vindar utsatt kust, un¬ 
der det att Blekingsformen vuxit i skydd längre in i lan¬ 
det. Det finnes derför enligt min mening oaktadt de 
många olikheterna icke skäl att skilja de begge for¬ 
merna. De öfverensstämma i det hufvudsakliga, nem- 
ligen den fullständiga frånvaron af bår, och liksom 
det finnes i Blekinge en normal *) C. semidecandrum 
*) Dylika exemplar af C. semidecandrum har jag sett gneom 
misstag uppklistrade på samma ark, som den verklige C. macilentum 
från Gredby, och den mellersta af Reichenbachs teckningar (1. c.) 
är troligen utförd efter ett sådant. 
