94 
tandad. Stiplerna hinnaktiga; deras spets utdragen till 
ett 4—5 m. m. långt borst. Blomhufvud ensamma, på 
2—3 m.m. afstånd från det öfversta bladet, hvilkets skifva 
ofta är outvecklad. Foder 10-nervigt med tydligt fram¬ 
trädande nerver, tätt beklädt med långa ull-lika hår; dess 
nedersta tand dubbelt så lång som foderpipen och af kron- 
pipens längd. Frö brunt. 
Denna utmärkta varietet, som genom habitus och of- 
van anförda kännetecken lätt skiljes från typisk Trifolium 
pratense, iakttogs redan af P. F. Wahlberg och beskrefs 
år 1820 i ”Flora Gothoburgensis” pag. 73 under namn af 
Trifolium pratense v. villosum. Jag har dock ansett mig 
böra upptaga Marssons namn, dels emedan Wahlberg i 
sin beskrifning låtit de vigtiga karaktererna ”capitulis 
solitariis, subpedunculatis” undgå sin uppmärksamhet dels 
genom karakteren ”foliola lanceolata” lemnat en i så måtto 
vilseledande uppgift, som den icke träffar de nedersta bla¬ 
dens småblad. Aspegren och Gosselman nämna i sina ar¬ 
beten öfver Blekinges Flora Wahlbergs varietet såsom före¬ 
kommande i landskapets skärgård. Jag har varit i tillfälle 
att på Lunds Botaniska Institution se ett exemplar af 
denna varietet från ”Carlskrona skärgård” och funnit det¬ 
samma öfverensstämma med den af mig funne formen i 
allt utom deri, att håren på blad och foder äro bruna i 
stället för hvita, hvarigenom särskildt dess blomhufvud 
erhålla någon likhet med den svenske formen af Trifolium 
alpestre L. I öfrigt synes Trifolium pratense v. maritima 
mycket närma sig Tr. medium L., t. ex. genom de öfre 
småbladens form och sina skaftade blomhufvud. 
Funnen på Hallands Väderö redan år 1881. Marsson 
uppgifver, att den förekommer på åtskilliga ställen vid öster¬ 
sjökusten, isynnerhet på öarne Bügen och Usedom. 
Trifolium repens L. v. maculata. Småblad ofvan 
svartfläckiga. 
