95 
•• 
Ar för öfrigt till växtsätt och karakterer fullkomligt 
lik typisk Trifolium repens. Den svarta fläcken, som är 
af småbladets längd eller blott obetydligt kortare, följer 
medelnerven och flyter ut till höger och venster i ojemna 
strålar, i följd hvaraf den icke öfverallt har samma bredd. 
På äldre blad synes färgen blekare. 
Funnen sistlidne sommar på dikeskanten vid strand¬ 
vägen mellan Halmstad och Söndrum inemot V 4 mil från 
hafvet samt norr om Halmstad på vägen till Ofraby. 
Dylika svartfläckiga blad förekomma hos flera växter 
t. ex. hos Medicago arabica L. (= M. maculata W.) och 
Batrachium hederaceum (L.) och bero förmodligen till 
stor del på lokala förhållanden. Så ser man, att sist¬ 
nämnda art har dessa fläckar tydligt och väl utbildade, 
då den växer pa sanden nära hafsbrynet, otydliga och för¬ 
svinnande deremot, då den förekommer i djupa vattendi¬ 
ken, utsatt för mindre sol och mera fuktighet. I öfver- 
ensstämmelse härmed torde man möjligen kunna antaga, 
att ifrågavarande varietet framkallats af den torra, sol¬ 
brända växtortens beskaffenhet. 
I handeln känner man en färgvarietet af hvitklöfvern 
med svartbruna blad, och det syntes mig ej kunna vara ett 
orimligt antagande, att i fråga varande form härstammade 
från denna s. k. ”svartklöfver” och vore att anse såsom 
en dess form, hvilken af en eller annan anledning kommit 
ut från någon trädgård och vore stadd i tillbakagående 
till typisk Trifolium repens. Jag genomsökte derför träd¬ 
gårdstäpporna till de närliggande torpen och gårdarne, 
men utan att någonstädes finna svartklöfver, hvilken för 
öfrigt tycktes vara en af ortens befolkning okänd växt. 
Medicago hispida Gärtn. (i ”Prodromus einer mono- 
grafie der Gattung Medicago” af D:r J. Urban, införd i 
”Verkandi. des Bot. Vereins der Provinz Brandenburg”, 
XV årgång, år 1873.). Stjelk glatt, nedliggande, småblad 
omvändt äggrunda eller bredt vigglika, någon gång i 
