Ill 
Der förekomma nemligen såväl ännu ej fixerade racer, 
som ock ej få väl skilj bara — och, såsom det synes, kon¬ 
stanta — former, hvilka på den systematiska rangskalan 
förtjena att uppföras dels såsom subspecies (eller möjli¬ 
gen species) och dels såsom varieteter. Bland dessa på¬ 
pekades särskildt ett par, nemligen l:o en af Föredr. i Ble¬ 
kinge anträffad form, hvilken ansågs närmast beslägtad 
med den äkta E. litoralis Turn, (non Fr.), och hvilken 
tills vidare betecknades med varietetsnamnet glomerata . 
Den utmärker sig bland annat genom att inom den 
florala regionen ega endast outvecklade mellanleder, och 
torde möjligen vara identisk med G. F. W. Meyers E. 
linar if olia b. capitata ; ett namn som den dock ej kan få 
bära, då detsamma tidigare blifvit af Willdenow användt 
för en annan Erythræa-form. 2:o omnämdes något utför¬ 
ligare en form, som enligt exemplar i D:r Otto Nordstedts 
och Lunds Botaniska Museums herbarier blifvit tagen af 
Kand. A. W. Thorén på Oland. Den öfverensstämmer 
fullständigt med en nyligen af den engelske botanisten 
F. Townsend urskild Erythrcea , som af honom benämnes 
E. capitata Willd. var. splicerocephala Towns. Denna 
har, liksom den blekingska, glomererad blomställning, 
men tillhör ej E. litoralis- typen, utan kommer närmast 
E. Centaurium sens, str.; ehuru den, såsom af Townsend 
framhålles skiljer sig från denna genom vissa egendom¬ 
liga karakterer i blommans byggnad. Af de båda nu 
nämda, liksom äfven af åtskilliga andra anmärknings¬ 
värda svenska Erythrcea- former förevisades och demon¬ 
strerades exemplar. Föredr. uttalade såsom sin afsigt att 
återkomma till ämnet, sedan han vid en tilltänkt resa 
till Gotland och Öland fått tillfälle att studera en del 
der förekommande egendomliga former i naturen. Till 
sist uttryckte han den önskan att få låna eller för 
Riksmusei räkning tillbyta sig de i ett eller annat af- 
seende intressanta Erythræa-former, som redan kunna 
