utseende, som närmast skulle kunna förliknas vid vårt- 
iika svulster. En gemensam egenskap för dem alla är, 
att de med bred basis äro fästade på stammen. Deras 
olika väfnader, från korken till och med veden, står i en 
jemn oeli oafbruten förbindelse med motsvarande väf- 
nadsparti i stammen, hvarigenom också en obehindrad 
näringskommunikation existerar. De äro ovanligt stora 
i förhållande till stammens tjocklek och plantornas ålder; 
särdeles hos de yngre plantorna äro de i ögon fallande. 
Då växten blir äldre träda de till en viss grad tillbaka 
och äro mindre markerade. De sammansmälta dervid till 
en gemensam knöllik eller mantelformig uppsvällning 
kring stammens bas och ställa sig jemlika med utvid- 
ningar på samma ställe af stammen hos åtskilliga andra 
träd, der dylika utvidgningar helt säkert hafva helt an¬ 
dra fysiologiska grunder för sin tillvaro 
De tillfällen, då exemplar af Eucalyptus - arter visat 
sig ej vara i besittning af något som helst spår till an¬ 
svällningar inskränka sig till sex och hafva tillhört så¬ 
dana arter, som i öfriga fall egt sådana. Af de anstäkla 
undersökningarne har dessutom framgått, såsom vi längre 
fram skola erfara, och bestämda skäl tala derför, att dessa 
undantagsfall härröra från abortiering och äro att be¬ 
trakta såsom sådana: att de sålunda ej tala emot ansvällnin- 
garnes normala förekomst hos Eucalyptus. Oförklarlig 
deremot är den konstanta frånvaron af någonsom helst 
antydan till dylika bildningar hos E. colossea, hvilken jag 
varit i tillfälle att observera i sju exemplar. Möjligen rå¬ 
der hos denna Eucalyptus - form större harmoni mellan 
tillväxt och näringstillförsel än hos dess samarter. De 
annars verkande orsakerna äro för öfrigt för handen och 
fullkomligt likartade med dem vi funnit verksamma för 
framdrifvande af de i alla öfriga fall normalt återkom¬ 
mande ansvällningarne. 
Som väl bekant är plantas arter af Eucalyptus syn¬ 
nerligen lätt och växa jemförelsevis hastigt och med en 
