122 
ej vanlig frodighet. Lika hastigt och frodigt utveckla 
sig på plantornas stammar de meromnämnda utväxterna. 
De första för blotta ögat märkbara antydningarne till 
desamma framställa sig såsom små upphöjningar på stam¬ 
ytan och detta redan vid en tidpunkt, då de unga plan¬ 
torna endast uppnått en höjd af tre till fem tum. Under 
fortsatt tillväxt öfvergå de små utbugtningarne uti bul- 
ber af knappnålshufvuds storlek. Deras plats är alltjemt 
öfver ärr efter affallna blad; dock förekomma de aldrig, 
att döma efter de fall jag sett, öfver spåren efter de tem- 
ligen länge qvarsittande och såsom respirationsblad äf- 
venledes fungerande hjertbladen. Att börja med fram¬ 
kommer vanligen endast en utväxt. Två kunna dock 
ibland finnas och sitta då antingen gent emot hvarandra 
eller på olika höjd beroende helt naturligt derpå, om de 
tillhöra samma eller olika bladpar. Antalet ökas emel¬ 
lertid ganska raskt, så att under loppet af första året 
ända till tio finnas anlagda och mer eller mindre utveck¬ 
lade. Denna första årets produktion liksom totalsumman 
af ansvällningar är dock ytterst varierande och förestaf- 
vas enligt lätt förklarliga skäl af de rådande vilkorliga 
förhållandena. Enligt regeln äro ansvällningarne belägna 
temligen nära hvarandra och intaga sin plats alltid på 
nedre stamdelen. Under hela första och under början af 
andra året förblifva de enkla och ernå en utveckling, 
som är att närmast jemföra med storleken af en ärt. 
Afven härutinnan råder dock stor omvexling; så inträffar 
ej sällan, att ansvällningar tillkomma, hvilka redan under 
första året ej mera äro enkla eller som efter slutad års¬ 
period uppnått storleken af en nöt. Till bredd och höjd 
öfverskrida de ofta ganska betydligt moderstammens tvär¬ 
genomskärning. De äro för resten i detta stadium på 
ytan släta och utan andra ojemnheter än de, som föror¬ 
sakas af en här i likhet med hos stammen fortskriden 
korkbildning. Retraktar man dem medelst lup skall man 
lätt observera här och der ljusare prickar, som stundom 
