124 
håll, dock företrädesvis nedåt och åt sidorna. De närma 
sig derigenom hvarandra och sammanstöta med sina gran¬ 
nar och meddela sålunda åt nedre delen af stammen ett 
knölpåklikt utseende (lig. 15). Vid ännu längre fortskri¬ 
den utveckling smälta de samman i ordning nedifrån 
uppåt, så att det slutligen är svårt att bestämma, 
hvar gränsen mellan de ursprungligen skilda utväxterna 
ligger, eller hvar utväxternas första utgångspunkt 
funnits. En sista slutlig följd blir, att stammen kom¬ 
mer att nedtill ringformigt omgifvas af en enda sam¬ 
manhängande svulst. En sådan svulst kan dervid (t. ex. 
E. globulus nr. fl.) antaga formen af en kraglik bildning *), 
eller få utseendet af en lökfor mig svullnad ( E . cyano - 
phylla m. fl.) eller skjuta högre upp på stammen och som 
en tjock mantel omsluta densamma (E. sideroxylon m. fl.). 
Dessa påpekade hufvudformer få dock ej betraktas såsom 
fullt konstanta utan äro tvärtom underkastade stor va¬ 
riation och sammanbundna genom ständiga öfvergångar. 
Beträffande den öfre gränsen för ansvällningars uppträ¬ 
dande på moderstammen kan intet med bestämdhet utta¬ 
las. Att enkla utväxter kunna framkomma temligen högt 
upp på stammen har jag visserligen funnit någongång **), 
men att döma efter det vanligast förekommande fallet, 
torde man vara berättigad att påstå, att den egent¬ 
liga platsen för framalstringen af ansvällningar är nedersta 
stamdelen. Säkert är, att den genom sammansmältning 
uppkomna ansvällningen aldrig öfverskrider det aldra ne¬ 
dersta partiet af stammen. 
Någon gång om ock högst sällan händer det, att 
tvenne utväxter sitta bredvid hvarandra öfver ett och 
samma bladärr, eller också att tvenne utväxter sitta tätt 
*) Irmisch 1. c. 
**) Hos Melaleuca sp. sutto åtta par enkla ansvällningar med 
en höjdgräns af 2 1 / 2 fot öfver jordytan. På stammen af ett äldre 
exemplar af Myrtus communis ß microphylla träffades små hassel¬ 
nötstora utväxter på en höjd af 4 fot öfver marken. 
