öfver hvarandra på angifna plats; i sista fallet finnes all¬ 
tid en gren mellan de båda utväxterna och den öfre an¬ 
svällningen är mindre och liksom pressad mellan grenen 
och moderstammen. Sådana undantagsfall kunna vara 
möjliga, om en divergens inom härden för tillväxten in¬ 
träder, då en ansvällning tudelas paralelt med stammens 
längdaxel, eller också om ansvällningar anlagts såväl un¬ 
der som Öfver den utväxande primära knoppen i en och 
samma bladvinkel. De stödjande bladen falla temligen 
tidigt af och framförallt de blad, i hvars vinklar seder¬ 
mera ansvällningar finnas. Hjertbladen sitta deremot 
jemförelsevis längre och fungera vid assimilationen, ehuru 
de i tur och ordning vissna bort före de vegetativa bla¬ 
den. I deras vinklar träffas aldrig ansvällningar. Den 
första möjliga platsen for en ansvällning är derför öfver 
det första vegetativa bladet. 
De fysiologiska företeelser, som närmast anknyta sig 
till berörda ansvällningar och såsom yttersta grundorsa¬ 
ker påverka framdrifvandet af dylika lokaliserade utväx¬ 
ter, måste i alla händelser uppträda under en form och 
med en intensitet, som ensamt kan förklara en så pass 
beständig närvaro af dessa karakteristiska bildningar, 
något som ingalunda representerar det minst intresseväc¬ 
kande i här afhandlade sakförhållande. I dem måste vi 
också söka den nödiga förklaring, som fordras för att fullt 
inse vigten och betydelsen af sådana utväxter för specielt 
slägtet Eucalyptus. För att finna svaret härpå måste 
vi först upptaga till behandling det utvecklingshistori- 
ska elementet och sålunda gå tillbaka till de aldra för¬ 
sta antydningarne och sedan följa dessa genom alla dess 
utvecklingsfaser. 
Enligt Franks förut citerade iakttagelser ligger or¬ 
saken till förekomsten af de hos asken bekanta ”maser- 
kröpfen” uti yttre sårnad. Det låg naturligtvis nära till 
hands att för vårt särskilda fall se till, om icke äfven 
här samma orsak var verksam. En serie af unga plan- 
