128 
rande för knoppar hos samtliga trädartade växter har 
till slutföljd sofvande knoppar eller ögon. 
Den första knoppen, som i ett bladveck anlägges och 
som vi vilja kalla primärknoppen (figg. 1. 2. 4. 9), ut¬ 
vecklas först och främst tidigt och hastigt, så att den re¬ 
dan vunnit ett godt stycke i utveckling, då följande knopp 
börjar träda fram (hg. 2). Den har redan då hunnit 
antaga den långsträckta form, som utmärker densamma 
(jmfr. hg. 4). I den jemförelsevis trubbiga vinkel, som 
finnes mellan bladet och stammen, fortsättes anläggnin¬ 
gen af nya knoppar, förnämligast nedåt men äfven uppåt 
räknadt från den primära knoppen. En frisk delnings- 
väfnad bibehåller sig och ger upphof till de nya knopp¬ 
anlagen, det ena utanför eller ofvanför det andra, allt 
efter som de väckas till lif under eller öfver primär¬ 
knoppen. Genom bladvinkelns utvidgning beredes plats 
för nybildningsväfnadens fortfarande verksamhet. Någon¬ 
gång tillkomma nya knoppanlag, som äro sidostälda i 
förhållande till anlag af lägre ordning (tig. 5). Antalet 
af de på olika plats anlagda knopparne af skilda ordnin¬ 
gar är i högsta grad varierande: en slutsumma af 5—6 
är ej sällsynt. I samma mån emellertid som knoppförök¬ 
ningen fortskrider försiggår en genom celldelning i öfver- 
och underliggande väfnadsdelar förorsakad svällning, som 
ganska säkert står i förening med närvaron af ett oaf- 
brutet verksamt meristem. Genom denna svällningspro- 
cess stänges' vinkeln sålunda, att knoppar af sekundär 
till högre ordning inbäddas under ett tak af cellväfnad, 
som uppstått genom sammansmältning af nämnda sväl¬ 
lande parti af stam och bladbas. Sammanslutningen 
sker på det sättet, att epidermis Kigges inti li epider¬ 
mis, det i kutikulardelarne afsatte kutinet löses ocli ingår 
i cellinnehållet och epidermiscellerna upptagas i cel 1 - 
väfnaden såsom vanliga barkceller (ligg. 3, 8). Den pri¬ 
mära knoppen skjutes uppåt och utåt och kommer häri¬ 
genom utom denna omslutning (figg. 4, 7). Stundom är 
