143 
man sättning som autoplastens grundstomme samt af det 
färgande ämnet eller äro med andra ord färgade auto- 
plastkroppar insänkta inom plastens massa och periferiskt 
belägna. Autoplaster består på detta sätt af grundämnet 
och färjade korn eller kulor samt i vanliga fall af ett 
inne- eller närslutet sekundärt ämne, som vid de fleste 
tillfällen utgöres af stärkelse. Enligt Nägeli, Briosi och 
flera andra författare anträffas såsom inneslutningar uti 
autoiflasterna äfven oljor och feta oljor. Genom en 
serie nya mikrokemiska reaktioner, som också beträf¬ 
fande oljliknande kroppar var behöflig, har förf. visat, 
att hvad man hittills ansett vara feta oljor, ej hör till denna 
grupp af kemiska ämnen utan får betraktas såsom till¬ 
hörande andra kemiska föreningar, hvilka lemnas derliän. 
De med jodreaktion rödfärgade kroppar som Sachs an¬ 
för från klyföppningscellerna hos kotyledonerne af Acer, 
och som skulle hänföras under ”andra ej bestämbara 
kroppar”, äro efter förf:s erfarenhet vanliga stärkelse¬ 
korn som stälts under delvis inverkan af ferment. 
Anaplasterna äro ofärgade trofoplaster, som uppstå 
under ljusets frånvaro eller bildas när trofoplasterne, så¬ 
som i epidermiscellerna, alltför direkt träffas af ljuset. De 
öfvergå vid ljustillträde i autoplaster och utgöra i mellan¬ 
stadiet livad Dehnecke kallade icke assimilerande klo¬ 
rofyllkorn eller äro, för att använda ett af förf. före¬ 
slaget namn, intermediära trofoplaster. Under vissa om¬ 
ständigheter kan nu omvändt autoplaster öfverföras uti 
anaplaster. Vid denna sist anförda process äfvensom vid 
den normala utvecklingen till typiska anaplaster utveck¬ 
las grundstommet mindre på samma gång som naturligt¬ 
vis färgämnet i ena fallet försvinner i det andra ej 
bildas. 
Kromoplasterna sammansättas af ett ringa utveckladt 
grundstomme (detta kan också saknas) samt af en riklig 
mängd färgämne, som här fått namn af xantofyll, hvil¬ 
ket åter skulle kunna antagas vara ett derivat af kloro- 
