159 
Visserligen uppgifver en eller annan författare, att 
Cusc. Epithymum skall igenkännas, blancl annat, deraf, 
att dess foderflikars spetsar äro utstående, kronfjällen 
fullständigt betäcka fruktämnet, samt pistillerna slutligen 
blifva längre än ståndarne ocli uppräta; men dessa kän¬ 
netecken har jag funnit vara långt ifrån pålitliga, såsom 
endast inträffande på en del blommor. Beträffande sär- 
skildt kronfjällens och fruktämnets relativa storlekar, är 
förhållandet, att det senare endast i yngre blommor full¬ 
ständigt betäckes af fjällen, men i mån af sin utveckling 
mer och mer åtskiljer deras sammanlagda toppar, så att 
fruktämnets hjessa slutligen visar sig blottad under en 
stjernformig öppning mellan fjällen. Och hvad ståndarnes 
och pistillernas riktningar och relativa längder vidkommer* 
känna vi ju, huru en stor mängd växtarter variera med 
både macrostyla och microstyla blommor, hvilkas stånda¬ 
res och pistillers varierande ställningar och längdförhål¬ 
lande bero af befruktningslagarne. 
Utom på ofvannämnda ställe i Klinte socken har min 
son sedermera funnit Cuscuta Epithymum i en med unga 
tallar beväxt hage i Sanda socken ej långt ifrån Klinte- 
hamn och ungefär 2 kilometer ifrån förstnämnda växt¬ 
lokal. 
Samma Cuscuta -art skall äfven, enligt hvad Doktor 
O. Nordstedt i href till mig behagat omnämna, vara af 
honom i medlet af denna månad tagen i Södra Skåne på 
en jordvall mellan två åkrar vid Springet i Skabersjö 
socken, från hvilken växtplats redan i Juli’ 1881 af A. 
Hansson hemförts ett par små exemplar af arten, hvilka 
finnas förvarade i Lunds universitets botaniska museum. 
I närheten skall, enligt Doktor Nordstedts uppgift, för 
två år sedan hafva funnits ett litet klöfverfält, som besvä¬ 
rats af någon parasitisk Cuscuta-^t. Huruvida äfven hit 
böra hänföras några i nämnda herbarium förvarade unga 
exemplar af en Cuscuta , hvilka af A. Tullberg år 1866 
