185 
kelte Celler atter begynde at vokse, sprænges Membra¬ 
nens ydre, döde Lag, og der fremkommer den tidligere 
som egen Slægt beskrevne Psichohormium. 
Akinetdannelsen hos Conferva pachy derma afviger ikke 
saa meget herfra, den bestaar i en stærkere Indleiring af 
Cellulose i Cellevæggens indre Lag, medens de ydre, som 
ere udygtige til Indleiring af nye Miceller, tidligt forslime, 
hvorved de enkelte Celler blive frie. Skridtet herfra til 
Conferva stagnorum er kortere end det synes; efter hvad 
jeg nemlig ved Undersögelser over Pollenkornenes Mem¬ 
brandannelse er kommen til, er det ofte neppe mueligt 
at trække nogen skarp Grændse mellem Fortykkelsen af 
et inderste Membranlag og Nydannelse af en Membran 
indenlor; begge disse Former kunne der findes hos nær- 
staaende Arter. At en större eller mindre Kontraktion 
af Indholdet kan finde Sted ved Aplanosporedannelsen hos 
Conferva stagnorum har jeg ofte havt Anledning til at iagt¬ 
tage. Conferva Wittrockii’s Aplanosporedannelse afviger 
kun ved en stærkere Kontraktion af Indholdet og en mere 
kompliceret bygget Membran. 
Hos Cladophora fracta er det om Hösten almindeligt, 
at enkelte Celler svulme op i den ene Ende, blive mere 
tykvæggede og rigere paa Indhold; at den kan over¬ 
vintre med disse Celler er sikkert, thi om Vaaren finder 
man den almindeligt med tundvæggede, unge Traade vok¬ 
sende ud fra disse Celler. Hos Pithophora og Conferva 
bombycina har man et lignende Forhold, kun videre ud¬ 
viklet og mere hensigtssvarende, idet den opsvulmede Del 
fylder sig meget rigt med Protoplasma og afgrændses ved 
en Tværvæg fra den övrige Del af Cellen. 
Hos Trentepoldia de JBaryana dannes, som vi saa, to 
Slags Akineter. De umiddelbart spiredygtige dannes paa en 
saa enkel Vis, at deres Oprindelse fra rent vegetative 
Celler, ligesom hos Trentepoldia umbrina ikke behöver 
nærmere at begrundes. De hvilende Akineter slutte sig 
