192 
feriora impari-pinnata”. Hos ifrågavarande form äro de 
öfre bladen regelmässigt försedda med uddblad, under 
det att de nedersta i stället för uddblad blott ega en 
liten kort spets. — Uppträdandet af uddblad (på samma 
gång som ett större antal parblad) i stället för klänge är 
påtagligen att betrakta såsom ett atavistiskt förhållande. 
— Af de frön, som erhöllos under namn af Vicia tetra - 
sjperma , uppkommo äfven några exemplar, som bade blad 
af vanlig beskaffenhet. De voro nämligen fempariga med 
långt och grenigt klänge. 
StacJiys annua L., uppdragen af frön från botaniska 
trädgården i Breslau. Blommor utaf en afvikande bygg¬ 
nad förekommo ofta. Exempel må anföras: l:o blomman 
var försedd med 2 fullt utbildade underläppar på kronan, 
i öfrigt normal; 2:o blomman med 8-tandadt foder, krona 
som föregående, 8 ståndare, samt 2 pistiller, båda normalt 
utvecklade samt ställda transversalt i blomman; 3:o blom¬ 
man med 10-tandadt foder, krona som föregående, stån¬ 
dare 7 och pistiller som föregående; 4:o blomman med 
foder som hos föregående, krona med 2 öfver- och 2 un¬ 
derläppar, en större och en mindre af hvardera slaget, 
de begge större stälda på ena sidan och de begge min¬ 
dre på den andra, ståndare 6 och pistiller som före¬ 
gående. Af blommornas nu skildrade beskaffenhet samt 
deraf, att dessa blommor alltid intaga blott en blommas 
plats i blomställningen (näml. priman-blommans), framgår, 
att här föreligger ett ”dédoublement” och ej en sam- 
manväxning. Fallenheten för ”dédoublement” visade sig 
äfven hos blomställningarnes stödjeblad, i det att dessa 
ofta voro mer eller mindre klufna i spetsen samt stundom 
fullständigt delade i två blad. Efter regeln förekommo 
dédoublerade blommor och stödjeblad tillsammans. Tre- 
taiiga örtblads-kvsLnssLT hafva blifvit iakttagna af Wydler 
(1. c. 1862, p. 48) samt flertaliga af Peyritsch (Sitzungsber. 
d. Wiener Acad., Math.-Naturw. Classe, Band 66, 1872, 
