203 
Östersund: lektor d:r P. Olsson. 
adjunkt K. E. H. Kokeritz. 
Leer sia oryzoides i Blekinge. 
Liksom jag i fjor var nog lycklig att finna denna 
växt vid Råå fiskläge i Skåne, k har jag, nu för några 
dagar sedan påträffat den i Mie-ån vid Karlshamn. Här 
liksom i Skåne ocli vid Hammarmöllan på Själland, 
der jag för några år sedan tog växten på det Langeska 
växtstället, förekommer den i oerhörd myckenhet. Vid 
Karlshamn finnes den längs åt Mieån upp till Kosenborg 
Längre var jag ej i tillfälle att spåra den, men jag 
förmodar att den finnes ända upp till en liten insjö, Bya- 
sjö, der den måhända har sin ursprungliga växtlokal. Detta 
torde emellertid en närmare undersökning lägga i dagen. 
Genom bladens egendomligt ljusgröna färg och fram¬ 
för allt genom hela växtens sträfhet igenkännes den lätt 
bland de gräsarter, som omgifva den. Den som en gång 
sett växten i friskt tillstånd skall således ganska lätt, till 
och med på långt afstånd urskilja den ibland de massor 
af Phragmites, Baldingera, Carices och Acorus, bland 
hvilka den med förkärlek håller sig. Den blir ibland 
dessa flera fot hög, då den deremot på andra ställen endast 
uppsticker några tum öfver vattenytan. 
Större delen af de exemplar jag såg hade frukterna 
fullkomligt utvecklade och som jag tror, voro de äfven 
mogna, ty de hade en svartbrun färg. Blomvippan fram¬ 
trädde ej ur bladhylsan, utan var dold derinom. 
Egendomligt är det emellertid, att en dylik växt, 
som man ju förut ansett egentligen tillhöra mellersta Eu¬ 
ropa, tyckes här i Sverige, i den kalla Norden, hafva 
en utbredning, som flera verkligen nordiska växtarter 
sakna, ty man kan väl knappt tro, att Mieån och ån 
vid Råå skulle vara de enda svenska växtlokalerna. Nej 
tvärtom är jag böjd att antaga det växten i fråga finnes 
