220 
Växten är (enl. Fiek: Flora v. Schlesien) bienn lik¬ 
som föräldrarne. 
Hr fil. stud. S. Murbeck, som deltog i ett par af tu¬ 
rerna till Vallkärra och bistod mig vid undersökningen af 
de hemförda exemplaren, iakttog senare på två ställen 
strax norr om staden Lund exemplar tillhörande samma 
form af denna hybrid. Men jämte dem fans på den ena 
lokalen äfven ett stånd, som vid första påseendet nästan 
tycktes vara en C. acanthoides men som befans äfven det 
tillhöra hybriden. Denna form är ännu starkare väpnad 
och i saknad af spindelväfskårigket på undre sidan 
af de äldre bladen; de yngre ega den imellertid. För 
öfrigt är detta exemplar i allo likt den starkare repre¬ 
senterade formen. Ännu senare påträffade jag denna C . 
per-acanthoides x crispus på Klosters kyrkogård invid 
Lund. 
Besöket där gjordes närmast med anledning af ett fynd, 
som Herr B. F. Cöster därstädes gjort, i det att han på¬ 
träffat exemplar af hybriden med hvita blommor. Detta 
var ett ganska yppigt exemplar, som fullständigt -- utom 
till blommornas färg — öfverensstämde med den först 
iakttagna formen. Bredvid detsamma stod ett betydligt 
mindre exemplar C. acanthoides , likaledes med hvita 
blommor *). De talrika exemplar af O. crispus , som fun¬ 
no s voro alla rödblommiga. 
Man torde af dessa förhållanden vara berättigad att 
draga vissa slutsatser, som äro ganska intressanta. Först 
och främst kan man väl nära nog med visshet påstå att 
de båda hvitblommiga stånden äro (genom regelbunden 
befruktning och korsning resp. framgångna) afkomlingar 
af ett hvitblommigt acanthoides -stånd och att således C. 
acanthoides varit fröväxt och C. crispus lemnat pollen till 
hybridens frambringande. Om näml. en hvitblommig C. 
1 ) Den hvitblommiga C. acanthoides hade omkring 8 — 9 proc. 
dåliga pollenkorn, den hvitblommiga hybriden blott något öfver 7 
proc. goda. 
