231 
vegetation var dock denna snö ej ; här fans nämligen en 
svamp, Chytridium Pollinis Pini A. Br., växande i pollen¬ 
korn af barrträd. 
Den 17 Juli egnade jag åt en längre utflygt. Denna 
gång gingo vi liksom dagen förut öfver Njunnats till de 
nämda småsjöarne, der en kort middagsrast togs. Derefter 
gingo vi ner i den dal, som skiljer Njunnats och Gfaskaivo 
åt. I denna dal, som, när fjellväxterna blomma, på sina 
ställen lär likna en blomsterrabatt, flyter en liten bäck, 
hvars iskalla vatten hän tyder på, att den har en of vanför 
liggande snömassa att tacka för sin tillvaro. En annan 
omständighet, som tydde härpå, var den stora rikedomen 
af den praktfulla fjellalgen Hydrurus foetidus (Vill.) 
Kirch n. Andra alger voro sparsamma; bland de få, som 
erhollos, kan nämnas en Conferva , som, egendomligt nog, 
hade den för Hydrurus karakteristiska lukten. Sedan vi 
en god stund gått uppför bäcken, kommo vi slutligen till 
en vidsträckt snömassa, som uppfylde en stor del af dalen. 
Detta snöfält, som till sin största massa bestod af is, var 
af den ofvan nämda bäcken betydligt undergräfd och urhol¬ 
kad. I kanterna var snön betydligt smutsig, men i midten 
var den alldeles ren. Här såg jag för första gången under 
min resa röd snö, som visade sig såsom en, ett par qv.- 
meter stor, svagt rosenfärgad fläck ungefär midt på snö¬ 
fältet. Vid mikroskopisk undersökning befans snöfloran 
här bestå af en art, Sphcerella nivaTisf Bauer) Sommer f. 
i det vanliga hvilstadiet. Dessutom fans här äfven bland 
snösmutsen en Stigonema. 
Som bekant har Lektor J. Spångberg 1876 insam¬ 
lat röd snö i dessa trakter, nämligen i Wallidalen. Ett 
ändamål med min exkursion till Njunjes var att om möj¬ 
ligt återfinna det snöfält, der Lektor Spångberg påträf¬ 
fade en så rik algflora 1 ). Jag företog derför från Njunjes 
en utflygt, som hade Wallivaggi till mål. Samma väg 
') Se V. B. Wittrock, Om snöns och isens flora , 1883, s. 84 o. 
112 . 
