Linaria vulgaris X striata. 
5 
sprida sig ej obetydligt, hvarför man med temligeii stor 
säkerhet kan antaga att den förekommit der flere år, 
hvilket förhållande äfven antydes af några från föregående 
året qvarsittande stjelkar. 
Emedan den möjligen kan uppstå på något annat 
ställe inom vårt land, der båda arterna förekomma, torde 
det kanske ej vara olämpligt att nämna några ord om 
dess utseende. 
Redan i afseende på bladen visar den sig stå un¬ 
gefär midt emellan de båda arter, från hvilka den här¬ 
stammar, i det de äro obetydligt bredare än hos L. striata , 
men hafva tillbakavikna kanter, såsom vulgaris. Foder- 
flikarne äro äggrundt lancettlika något spetsiga. Blom¬ 
morna äro mer än dubbelt större än hos L. striata , blek¬ 
gula, med öfre läppen blåstrimmig och nedre läppens knöl 
brandgul. Sporren är till formen ungefär som hos L. 
vulgaris , ehuru ej fullt så långspetsig, 6—7 millim. lång, 
eller omkring 2 gr. längre än foderflikarne. 
Sporren hos L . striata är 2—3 m. m. lång och hos 
L. vulgaris 11—12 m. m. lång. Kapslarne äro något 
större än hos L. striata och oftast sterfa, men när de 
någongång innehålla fullt utbildade frön, äro några få 
lika dem hos L. striata och andra dem hos L. vulgaris , men 
de flesta, åtminstone i de kapslar, jag öppnat, synas stå 
midt emellan, i det de visserligen äro 3-kantiga men dock 
tydligt vingade. 
Hvad dess utbredning beträffar, är den enl. Focke 
funnen i Frankrike på spridda ställen från Montpellier 
till Normandie vidare i Belgien, vid Erfurt, på Helgoland 
samt i botaniska trädgården i Köpenhamn. 
Syn. L. striata var. grandiflora Soy. Will., L. strida Hornem., 
L. ockroleuca Brébiss. 
