1*2 
D. Rergendnl. 
O 
till grund för en väfnad.” A 26 sidan säger han: ”1 af¬ 
seende på denna väfnads ursprung har jag funnit, att den 
uppkommer genom delning af de ursprungligen enkla epi- 
dermiscellerna , och att den derföre är att räkna till epi¬ 
dermis.” Vidare använder förf. å 7 och 57 sidorna sättet 
för membranens utveckling såsom karakter, oaktad t han 
på samma sida och annorstädes skarpt betonar, att man 
endast bör taga i betraktande väfnadens beskaffenhet i 
fullt utbildadt tillstånd. 
Vid förf:s omogna och delvis oförsynta kritik af Prof. 
Areschougs anmärkningar kan jag härefter icke behöfva 
länge dröja. Ett par allt för besynnerliga misstag måste jag 
dock omnämna. Förf. påstår å 7:de. sidan, att Prof. A. 
lemnat en origtig definition på sklerenkymet. Prof. A. 
har icke här lemnat någon som helst definition på skle¬ 
renkymet. Han säger: ”olikheten mellan cellväfnaden och 
sklerenkymet skulle vara den” etc. Hvarken de B. eller 
förf. har angifvit annan skilnad mellan cellväfnad och 
sklerenkym än den utaf Prof. A. anförda. 
I förf:s fjerde försvarsanmärkning finnes knappt en 
enda rigtig uppgift. Prot. A. har icke, såsom förf. funnit 
lämpligt angifva, sagt sig anse, att en indelning af växt- 
väfnaderna bör taga hänsyn till de olika meristemlager, 
ur hvilka de uppstått, utan har tvärtom i likhet med d. 
B. visat, att för väfnadsindelningen ingen ledning kan 
hemtas från den i vegetationsspetsen ofta förekommande 
differentieringen utaf olika meristemlager — plerom och pe¬ 
niblem. Vidare har Prof. A. i motsats till förf:s påstå¬ 
ende visat den öfverensstämmelse, som råder emellan hi- 
stogenin och den Sachsska väfnadsindelningen. (Jemf. 3 
och 4 sidorna i Prof. A:s Jemför ande undersökningar utaf 
bladets anatomi). Det är dock något djerft att klandra 
en författare för uttalanden, som alldeles motsäga dem, 
han gjort. 
I följande stycke roar sig förf. med en betydelselös 
ordstrid. En hvar måste inse, att här har Prof. A. an- 
