20 
Literaturöfversigt. 
bergs Hier. Scand. exs 18, men skiljer sig genom blek¬ 
gula blommor oeh något mindre hålkar, som till sin bygg¬ 
nad och beklädnad närmast öfverensstämma med dem hos 
H auricula . Hos den i Hier. Scand. exs. framstälda for¬ 
men är hålken cylindrisk, V 3 kortare än de mörkare gula 
blommorna, 7—8 mm. hög, 5—6 mm. bred, tätt borst- 
hårig, n. utan glandler och med n. spetsiga fjäll; hos den 
ofvan beskrifna är deremot hålken äggformigt cylindrisk, 
omkring dubbelt kortare än de ljusgula blommorna, 6— 
7 mm. h-, 4—5 mm. br., tätt glandelhårig, n. utan borst¬ 
hår och med trubbiga fäll. Från H. dubium a) i Linde- 
bergs Hier. Scand. exs., 16, skiljer den sig bland annat 
genom tydligt blågröna blad och betydligt mindre blom¬ 
ster. — Är äfven tagen vid Uleåborg. 
Dusén Ii. F. Astragalus penduliflorus Lam. 
Neu für die Flora des nördlichen Europa (Bih. t. k. sv. 
Yet. Akad. Handl. bd. 6, n:o 14, 29 sid.). 
I Bot. Not. 1880 p. 151 utlofvades att i ett kommande 
n:r redogöra för PJiaca alpina Wulf. I anledning deraf 
meddela vi här ett kortare referat af ofvanstående arbete. 
Hvad först namnet beträffar, så innefattade Linné un¬ 
der PJiaca alpina i Spec, plant, både ifrågavarande art 
och den andra svenska arten Ph. frigida, hvarför det förra 
namnet icke kan nyttjas. Vill man bibehålla slägtet 
PJiaca bör den kallas PJi. pendidiflora (Lam.) Dusén och 
den andra arten PJi. alpina Lin. Flor. suec. ed. 2, eme¬ 
dan detta senare namn är äldre än PJi. frigida L. syst. 
nat. ed. 10. Emellertid skilja ej de fleste förf., ss. Hooker 
och Bentham, Asa Gray m. fl., slägtet PJiaca från slägtet 
Astragalus. De båda arterna böra derför kallas Astraga¬ 
lus penduliflorus Lamarck (flor. franc. 2 (1778), p. 636) 
och A. frigidus (L.) Bunge. (Det finnes redan förut en 
A. alpinus Lin. 1753). 
A. penduliflorus har en lång rot och en ”mellanstock”, 
som tillhör Warmings Pumex- typ (A. frigidus har deremot 
