Literaturöfversig^. 
23 
påfallande intensivt solljus hafva användts. Såsom under¬ 
sökningsmaterial har Nitella mucronata tjenat. 
I enlighet med denna experimenteringsmetod hafva 
skilda celler af en i en vattendroppe upptagen Nitella- 
tråd utsatts för inverkan af det hvita solljuset; inom 1— 
2 minut, inträder värmedöd. Borttagas de mörka ljus- 
strålarne eller användes färgadt ljus öfverskrides den kri¬ 
tiska temperaturgraden ej så hastigt och värmedöden in¬ 
träffar senare. De inre förändringar, som i dessa såväl 
som i alla öfriga fall stå i förbindelse med cellens dödande 
på anförda sätt, träffa först den färglösa protoplasman. 
Denna afstannar i sin rörelse, stelnar samt drager sig 
slutligen samman; klorofyllkornen svälla men förlora ej 
sin gröna färg. 
Begränsas värmestrålarnas inverkan och ställes en 
(eller två) celler tillräckligt länge under insolation med 
samma omgifning af luft eller syrgas, inträder rubbning 
uti protoplasmarörelsen och klorofyllkornen bringas ur sitt 
läge; härefter kontraheras protoplasman och klorofyllkor¬ 
nen affärgas. Under samma villcor med hänsyn till värme 
men under omgifning af vätgas eller en blandning af vät- 
gas med litet kolsyra fortgår växtligheten normalt. Fin¬ 
nes deremot ren kolsyra närvarande eller kolsyra utgör 
den öfvervägande delen i gasblandningen, framkallas på 
det insolerade stället af cellen genast kolsyrekramp, hvil¬ 
ken, för så vidt den ej genom inledning af t. ex. vätgas 
upphäfves, medför slutlig död, som inträder under sam¬ 
mandragning af protoplasman, utan att klorofyllkropparnes 
färg på det minsta sätt förändras. 
Genom dessa i korthet antydda iakttagelser har förf. 
påvisat, att ljuset verkar under tvenne väl skilda former; 
den ter miska och den fotokemiska. Då den termiska ljus¬ 
kraften är oberoende af omgifvande medium och verkar 
vid alla slags ljusstrålar, förutsätter den fotokemiska ljus¬ 
kraften dels de lysande stålarne dels närvaro af syre kring 
•cellen. Några andra krafter än dessa kunna ej påvisas. 
