StrÖftåg på Svenska florans område. 
35 
1. P. Lap atliif olium Ait. För notæ characteristics© 
hänvisar jag till hvilken flora som helst. — Blott ett or¬ 
gan, som synes hafva blifvit allmänt ringaktadt, vill jag 
närmare påpeka, neml. stipelslidan (ochrea). Stipelslidan 
har lemnat mig ett af de värderikaste organ för åtskiljandet 
af formernå (hybriderna?), hvarföre jag med all kraft vill 
fästa botanisternas uppmärksamhet derpå. Hos denna 
art består ochrean af tvenne delar, den öfre hälften är 
hinnartad, den nedre betydligt fastare. Gränsen deremel- 
lan utgöres af en stark rand, uppkommen på det sätt, 
att bladskaftet utsänder åt begge sidor ett kärlknippe. 
Af denna art har man namngifvit följande former: 
or. pallidum With, och 
ß. incanum Schmidt — föga anmärkningsvärda. Der- 
emot torde följande fordra en närmare uppmärksamhet. 
y. maculatum Dyer & Trimen, med hvilken jag com¬ 
binerar P. nodosum Pers., ett namn, som gifvit upphof 
till mycken villervalla inom detta slägte och livarom 
åtskilliga förvända begrepp uppstått. 
Folyg. nodosum uppstäldes först af Persoon. Af den 
ofullständiga diagnosen tillämpades namnet än på en, än 
på en annan form. Meisner t. ex. (Monographia Polyg. 
in De Candolle) satte den efter Persicaria; Reichenbach 
(Iconographia bot.) åter sökte den i en form af Lapathi- 
fol., såsom fig. 639 (1. c.) på det tydligaste visar. Den 
form, som i Sverige företrädesvis — ja kanske alltid — 
blifvit tagen som P. nodosum, är en form af Persicaria 
— se t. ex. Fries’ Herb. Norm. — och alls icke en form 
af Lapathif., hvilken senare är ganska sällsynt i Sverige. 
Endast här kring Gbg har jag sett densamma. (I Tysk¬ 
land lär den ej vara sällsynt.) För att om möjligt göra 
ett slut på villervallan hafva Dyer & Trimen (On Poly¬ 
gonum, in the Journal of Botany 1871) i en intressant 
och utredande uppsats föreslagit, att Reichenbachs P. no¬ 
dosum (fig. 689) må kallas maculatum , hvaremot Persoons 
reserveras för den dermed analoga formen af Persicaria. 
