86 
K. P. Hägerström. 
Den mest typiska L. hyperborea förekom i nedre 
fjällreg. på Nuljalaki. Strået omkring 15 ctm. långt; 
styft upprätt, ända upp med breda, platta blad, med 
spridda bår i kanterna och tydlig bårtofs i slidöppnin- 
garne; axen mycket rikblommiga, tätt sammangyttrade 
till ett mestadels rundadt hufvud, hvitludna af de fint 
rispade eller hårfransade hinnaktiga skärmfjällen. Ehuru 
högst olik den allmännast förekommande L. hyperborea, 
är den dock tydligen blott en lokalform. 
L. hyperborea R. Br. v. nana (mibi). På Nuljalakis 
fjällplatå ej sällsynt; på Vaivanenlaki i öfre fjällreg.; 
sparsam. På förra stället mycket tätt tufvad och bildade 
rätt ofta mattor, som hade ett förtorkadt, brunt utseende ; 
de nedtill och i slidöppningarne något håriga bladen 
snaala, hoprullade, styft upprätta eller utåtböjda, längre 
eller kortare än det 1—3 någon gång 5 ctm. höga strået, 
hvilket uppbar ett 2—3 någon gång 4-blommigt rundadt 
ax, stödt af ett hinnaktigt eller något bladlikt skärm. 
På senare stället var den ej så tätt tufvad samt 4—9 
ctm. hög. Frukten var förstörd af svamp. 
Eleocharis multicaulis I. E. Sm. Fagernäs, inom 
strandreg. bland Eriophorum Scheuchzeri; ej sällsynt. 
Den är enligt Blytt ”m. sj. och kun fundet paa Jæderen 
ved Sele ved Bredden af Selevand”. 
Carex vesicaria L. Nagerijoki; tämligen ymnig vid 
en liten göl i ett sphagnum-kärr. 
C. capillaris L. var. S. v. om Tornejärvi, på en högt 
belägen fjällslätt, bland C. rupestris och parallela. Blad 
styfva, upprätta eller utspärrade, 2—3 ctm. långa, de obe¬ 
tydligt utvecklade axen på strå kortare än bladen; tätt 
tufvad och med kraftigt rotsystem. En ^mycket reducerad 
lokalform, som här syntes ej kunna nå större utveckling. 
C. ustulata Wg. På flera ställen, men isynnerhet 
ymnig på ett öppet myrland nedanför Nuljalaki. Varie¬ 
rade här med 2 S ax, toppaxet af S och 9 blommor, ja 
— till största delen —■ af blott 9 blommor; än voro ax- 
