107 
Bidrag till kännedomen om de vegetativa orga¬ 
nernas byggnad hos örtartade dikotyledoner. 1. 
(Föregående meddelande.) 
Af D. Bergendal. 
Hufvuddragen iitaf kärl växter nas struktur kunna vis¬ 
serligen sägas vara ganska noggrant studerade och all¬ 
mänt bekanta. Likaså torde kännedomen om de mera 
betydande afvikelserna vara temligen fullständig. Växt- 
anatomien har så att säga det egna grofarbetet till stor 
del undangjordt. Men oafsedt de många rent anatomiska 
detaljfrågor som ännu vänta sin lösning står ett rikligt 
arbete kvar, då nu växtanatomien begynner ställa sina 
forskningsresultat i samband med växtfysiologien och sy¬ 
stematiken. Som bekant framträda högljudda fordringar 
häruppå just i våra dagar. 
Schwendener *) har väl först skarpt betonat nödvän¬ 
digheten utaf trägnare samarbete mellan de olika forsk¬ 
ningsgrenarne;, och ännu ifrigare har Haberlandt i åtskil¬ 
liga arbeten förfäktat liknande åsigter samt har i sitt 
arbete öfver det assimilatoriska väfnadssystemet **) 
gifvit ett synnerligen värderikt föredöme för anatomiska 
undersökningars samställande med fysiologiska betrak¬ 
telser. De allmännaste uttalandena från denna rigtning 
finner man i samme författares Die physiologischen Leistun¬ 
gen der Pflanzengewebe (Encyklopædie der Naturwissen¬ 
schaften. Handbuch der Botanik II. s. 558), hvarest också 
påvisas de vackraste framtidsutsigter för systematiken, 
om den beaktar den anatomiska forskningens resultat. 
Vid dessa forskningar blifver hufvudsakliga vigten lagd 
vid den komparativa metoden, och hårda ehuru temligen 
oförtjenta ord tilldelas såväl den äldre isolerade anatomien 
*) Das Mechanische Princip etc. 1874. 
**) Pringsheims Jahrbücher. Band 13. Heft. I. s. 74—188. 
